Si me fotografiral?
- Mislim, da si. - Oprosti.
- Bila si samo obris sredi oceana. - Obris?
Res?
Ja. Sončni žarki so naredili sij okoli tebe.
Veš, da je to Sredozemsko morje?
Rekel si ocean.
Pa je morje.
Vem, da je morje.
Povej mi kaj več
o sončnem siju, ki si ga omenil.
Kot avra je bil.
Avra?
Ja.
In ti je bila všeč?
Ja.
- Je bila ta avra lepa? - Ja.
Kako lepa?
Zelo.
Zelo lepa je bila.
Te fotografije avre…
Kaj boš z njimi?
Jih boš gledal?
Boš gledal avre?
Lačen sem.
- Lačen si? - Lahko dobim ribje palčke?
Ja? Res ne bi testenin?
- Ribje palčke hočem. - Ribje palčke imaš doma.
- Ne bi špagetov? - Ne, ribje palčke.
Kaj pa pico?
- Juhu, pica. - Kakšno pico?
Samo s sirom in paradižnikom.
Brez gobic? Kaj pa…
Jaz bom.
- Ni treba. - Ni problem.
Hvala. Dobesedno polne roke imam.
- Kako ti je ime? - Nicholas.
- Nicholas. Koliko si star? - Štiri.
Štiri? To je veliko.
- Ni. - Ja, je.
Ne, ni.
Seveda je. To je ena, kar je malo.
To je dve, kar je več.
To je tri, kar je veliko.
Štiri pa je zelo veliko.
To je ena in je malo.
To je dve, kar je več.
- To je tri in je… - Veliko.
Ja. To je tri in je veliko.
- To je štiri, je zelo veliko. - O bog.
Noč si prebedela. Dušili so te nedavno odkopani spomini.
Ob pol petih si končno zaspala.
Zbudila si se z mislijo, da moraš predvsem zavarovati družino.
Vzpostaviti ravnotežje.
Ja. Seveda.
Trudim se, ampak tako nam bo
Komisija za nadzor financ manj naklonjena.
Seveda bi rad še naprej upravljal sklade.
Kaj? O tem ne odločaš ti,
ampak večina družinskih članov, potrditi pa mora Sklad.
Spomniš se včerajšnjega dne, ko si skoraj povedala Robertu.
Vesela si, da nisi.
Prav.
Misli, da je on močan. Pa ni.
Spoznala si ga, ko je komaj diplomiral.
Dve leti mlajši je od tebe. Sramežljiv je bil.
Zato je bil videti še mlajši.
Takoj si postala zaščitniška.
Ne bom vpil, če tudi ti ne boš.
Bebec je kar odložil.
- Hugo? - Ja, gnida grozi,
da bo družinske dobrodelne sklade dal drugi firmi.
- Ni preveč bratsko. - Ker je polbrat.
Je pes, ki laja, pa ne grize.
Ampak zaradi tega lajanja renči tudi preostala družina.
Klinčevo krdelo čivav.
V dobrodelnih in nevladnih organizacijah
vidijo davčne olajšave in zeleno zavajanje.
Ne razumejo, da morajo opraviti svoje delo…
- Veš, kaj delaš, in… - Ja. Vem.
- Večerjo ti bom skuhala. - Hvala za ponudbo,
ampak knjiga te je pretresla, zato raje ne.
Saj ni nič.
- Nič ni. Neumnost. - Res ne?
Ja. Skočila bom v službo.
Ko se vrnem, bom uredila stvari tukaj
in šla po sestavine za ocvrtega lista, ki ga imaš rad.
To mi je zelo všeč. Lahko sva tudi poredna in spijeva
puligny-montrachet, ki nama ga je dal Roger.
Prav. Mudi se mi.
Nekdo mora držati na povodcu bevskajoče pomerance.
- Sem vzel ključe? - V žepu jih imaš.
Zakon je krhek. Vsi zakoni, ne le tvoj.
Ohranjati moraš ravnovesje.
Misliš, da si pri tem v svojem zakonu uspešna.
Oprostite, mi pomagate?
Seveda. Kaj potrebujete?
Sesalnik iščem.
Kaj posebnega?
Za gospodinjstvo je skrbela žena.
- Pokojna je, zato… - Iskreno sožalje.
Zelo ste prijazni. Naj bo lahek,
da ga bom lahko nosil po stopnicah.
Seveda. Mislim, da imamo nekaj takega.
Kar za mano.
To je dyson, kralj sesalnikov.
Izjemno močan, nobeden ne sesa tako močno.
Precej lahek je. Zlahka ga boste nesli po stopnicah.
Odlično. No, to je…
Čudna napravica, kaj?
Najboljši, revolucionarna tehnologija.
- Seveda ni poceni. - Koliko pa je?
299 funtov.
Kaj pa vem. Mogoče bi raje takega,
ki je podobnejši mojemu staremu modelu.
Nekaj takega.
Ja. Hoover Breeze Evo.
Manj moči, ampak dober za to ceno.
Smem? Ojej, veliko težji je.
Ne vem, ali imam dovolj moči zanj.
- Saj veste, zaradi stopnic. - Najbrž…
Mogoče kaj neelektričnega?
Bissell? Se ne imenuje tako?
Z valjčki, ki lovijo prah, ko se kotalijo…
Ja. Tu je. Kaj pa to?
- Kako debel je tapisom v stanovanju? - Hiša je.
Vrstna hiša z vrtom in…
Tapisom ali preproga? Ali gola tla?
V pritličju so lesena tla in delno tapisom.
V nadstropju pa večinoma tapisom. Kaj pravite?
Oba bosta v redu.
- V čem pa se razlikujeta? - Ne morete ju primerjati.
Eden je maserati, drugi pa toyota camry.
Nimam avta.
Reči hočem, da oba pometeta tla, ampak eden to naredi bolje.
Kaj bi vi izbrali?
Dysona.
- Vi ste strokovnjak. - Ne boste razočarani. Vreden je cene.
Opazil sem, da je nestrpen.
Zakaj je tako živčen?
Gotovo ne zaradi starca, ki ne ve, kateri sesalnik naj kupi.
- Vam ga pripeljemo? - Bo dražje?
Ne, nad 50 funtov je dostava brezplačna.
Lepo.
- Ga dostavimo? - Dostava bi mi olajšala delo.
- Mi poveste ime? - Józef Teodor Konrad Korzeniowski.
- Lahko črkujete, prosim? - J-ó-z-e-f.
- Z ostrivcem na o-ju. - Kaj je ostrivec?
Ostrivec… Naslanja se v desno.
V nasprotju s krativcem, ki se naslanja v levo.
- Kot pri a-ju v besedi à propos. - Najbolje, da kar napišete.
In naslov, prosim.
Dal sem pravo ime Josepha Conrada. Saj ne ve, kdo je to.
Zato da bo moral vtipkati več črk in stisniti besede.
- Je to za s-om črka l? - To je črka k.
Kako boste plačali?
S kreditno kartico, če smem.
- Res ne bi bil boljši oni drugi? - Kupili ste čudovit sesalnik.
- Ampak… - Prosim?
Nisem prepričan. Kako naj povem?
Za nekoga z mojo pokojnino je drago.
- Ampak… - Zelo žal mi je.
Mislim, da ne bo šlo. Oprostite, da sem si premislil.
Zelo ste mi bili v pomoč. Upam, da vam nisem vzel preveč časa.
Hvala.
Upal sem, da me bo vsaj poskušal
prepričati, da kupim nekaj, česar ne potrebujem, a je bil brezupen.
Popolna potrata.
Lahek plen bo.
- Dobro jutro. Čestitam za nagrado. - Hvala, Jodie.
- Dobro jutro. - Jisoo.
- Kako je šlo? - Dobro.
- Vem, da sovražiš te stvari. - Čestitam, Catherine.
- Hvala, Meg. - Veliko voščilnic si dobila.
- To je od zgoraj. - Čudovite so.
Tudi šampanjec so poslali.
- Je to nagrada? - Ja.
- Jo lahko primem? - Seveda. Težka je.
- Čestitam, Catherine. - Čestitam.
Rada bi videla Simonov obraz, ko bo videl nagrado.
- Kako selitev? - Gre.
Šele ko se spet seliš, vidiš, da se nisi nehal seliti.
- Bi kavo? - Prosim.
- Odlično, Cathy. - Hvala, Simon.
Kaj zdaj?
No, nekdo bi rad na podlagi mojega dokumentarca posnel film.
- Ja. Film. - To je…
- Krasno. - Kajne?
- Ja. - Dvomim, da bojo
Američani razumeli kulturo šol z internati.
- Po mojem ne bojo. - Ja. Hočejo, da igra Jodie Foster.
Prav.
- Jodie je super. - Kajne?
Če bi rada govorila o tem, povej.
- Seveda. - Ker imam prakso s filmarji.
- Ja, vem. Hvala, Simon. - Ni problem.
Je res? Glede filma?
Ne. Samo njegov obraz sem hotela videti.
- Grozna si. - A ne?
Fotografije. Negativi in ključek.
Pričakoval sem, da fotografij
s tako vsebino ne bodo hoteli razviti. Pa niso rekli niti besede.
OSEBNO IN NUJNO
Imel sem strelivo. Granato sem moral le še vreči.
- Tam pritisnite. Lep dan. - Enako.
Veš, da le peščica ljudi pozna dogodke, ki so navdihnili roman.
Obsojaš se, da tega nisi preiskala s takšno temeljitostjo,
s kakršno se lotevaš drugih zgodb.
KDO VE POLICIJA
PRIČA – NATAKAR
OČE = MRTEV MATI – MRTVA?
Nancy Brigstocke si srečala le enkrat, pred desetimi leti.
Misliš, da si morda podcenila njeno moč.
Morda se je krhka starka dvignila nad smrt
in se dviga tudi nad tabo.
- Ga. Brigstocke? - Ja.
Catherine sem.
- Bi čaj ali kavo? - Ne. Hvala.
Moje sožalje.
Prosim?
Zaradi moža.
- V pismu ste napisali, da je preminil. - Ja. Hvala.
Kako vam lahko pomagam?
Kdaj pomislite name? Jaz vsak dan mislim na vas.
Presenečena sem bila, da se niste oglasili.
Na sinov pogreb niste prišli. Še rož niste poslali.
Ja. Ne.
Žal mi je…
To je najmanj, kar bi lahko naredili. Po vsem, kar se je zgodilo.
Mati ste, morali bi razumeti.
Zdaj sem tu, ga. Brigstocke.
Ko se je zgodilo, ste policiji rekli, da ne poznate mojega sina.
Jonathana.
Pa ste ga poznali. Poznali ste ga, kajne?
Ja.
Zakaj niste povedali resnice?
Ker se mi ni zdelo, da bo to pomagalo.
Komu? Vam?
- Ne, nikomur. - To ste pustili za sabo.
Odnesli ste jo brez posledic. Še ena skrivnost.
- Ne. - Od takrat je moje življenje pekel.
Vsak dan.
Izgubila sem službo, vse.
Žal mi je.
Če hočete narediti, kot se spodobi,
spregovorite zdaj. Ker je to najbrž zadnja priložnost.
Vedite, da ni lahko, ga. Brigstocke. Zelo zapleteno je.
Zapleteno? Ne, ne, ni zapleteno.
Umiram. Rak.
- Zelo mi je žal. - Ni tako zapleteno, kaj?
Žal mi je. Ne morem…
Nobene moje besede vam ne bojo v pomoč.
Vašemu sinu je ime Nicholas, ne?
- Ja. - Rada bi ga spoznala.
- Prosim? - Rada bi spoznala vašega sina.
- Ne. - Za hip.
- Gotovo boste razumeli. - Tega ne morem dovoliti.
Vaš sin je nad zemljo, medtem ko moj gnije pod njo.
Nicholas mu dolguje življenje.
Naj ve, da ne bi bil tu, če ne bi bilo Jonathana.
Žal mi je, ne bi smela priti.
Od sile ste.
Kako lahko mirno spite? Kako živite s sabo?
Žal mi je, da ste bolni. Ne morem vam pomagati.
- Vašega sina je rešil. - Škoda.
Ni naporno, da se ves čas pretvarjate?
Ja, kar zbeži, daj.
Nancy Brigstocke je umrla leta 2011. Mož je ostal sam.
Ne, umrl je.
Ne, živ je. Stephen Brigstocke, star je 77 let.
Upokojen učitelj, šolal se je na Cambridgeu.
- Imaš podatke o njem? - Naslov in telefonska številka.
- Po e-pošti sem ti ju poslala. - Ne kontaktiraj ga.
Zanima me, kaj je počel zadnja leta.
Za kaj gre?
PEDOFIL?
Ne vem še.
Najbrž ni nič. Hvala, Jisoo.
- Hvala. - Itak.
Tisto, kar te ogroža, hočeš poznati.
Stvar si vzela v svoje roke.
Znova si se zbrala.
Spet se počutiš varno.
Vendar veš, da moraš ustaviti Stephena Brigstocka,
preden ti škodi.
Veselim se večerje
Vrata se zapirajo.
Tu HOPE. S kom vas prevežem?
DOBRODELNI SKLAD HOPE
- Oprostite. - Ja? Želite?
Paket imam, za Roberta Ravenscrofta.
- Lahko bi ga pustili pri recepciji. - Ja, vem, ampak čaka nanj.
In naročili so mi, da moram poskrbeti, da ga bo res dobil.
- Njegovi tajnici bom povedala. - Hvala.
Dvigalo gre dol. Vrata se zapirajo.
- Živjo, Rex. - Živjo, Catherine.
- Kakšen je list? - Krasen, še vedno plava.
Krasno. Dva bi, prosim.
- Seveda. Ju očistim? - Ne, samo glavo jima odreži. Hvala.
Ko sta z Robertom začela, sta šla v Pariz.
V restavracijo na Île Saint-Louis.
Jedla sta ocvrt list, ki ga obožuje.
Ne kuhaš rada, ampak ta recept si se naučila.
Ocvreš ga vsakič,
ko se hočeš z Robertom vrniti v čas, ko je bilo laže in sta bila srečnejša.
Popotnik.
- Boste glavi? - Ne.
- Emmi jih dajte. - Bom. Hvala. Adijo.
Robert.
To so dokumenti, ki ste jih rabili. Pa tole je prišlo.
- Hvala. Na mizo dajte. - Še kaj?
- To bo vse. Lep večer, Emily. - Hvala, enako.
- Vrata pustite odprta, prosim. - Ja.
Robert vodi krovno firmo za več nevladnih organizacij.
Številne je ustanovila njegova družina zaradi dobrodelnosti in prestiža,
pa tudi zaradi izogibanja predpisom proti pranju denarja.
NEZNANEC
Emily! Emily!
Emily!
- Robert? - Oprostite. Od kod je ta paket?
Nekdo ga je pustil na recepciji.
- Kdo? - Janise pravi, da neki starec.
Rekel je, da čakate nanj.
Kakšen je bil?
Rekla je, da je bil precej zanemarjen, ampak vljuden.
Samo ovojnico je pustil in šel.
- Je kaj narobe? - Ne. Se vidiva zjutraj.
- Lahko noč. - Lahko noč. Hvala.
Vrata se zapirajo.
Prepoznal je hotel, kjer so nastale fotografije.
Ne more pa odvrniti pogleda od Catherine.
Obraz je brez dvoma njen.
Toda tega izraza ne pozna.
Ta Catherine ni njegova žena.
O bog.
To mlado žensko razganja od sle.
Popolnoma se predaja užitku.
Prvinski spolni nagon, ki ga pri njej ni poznal.
Te Catherine ne pozna.
Niti vzburjenja, ki ga čuti pod tesnobo in bolečino.
Vsak teden brez izjeme pokličeš mamo.
Zadnje čase so pogovori kratki in površni.
Čutiš, da si zasluži več.
Tvoja mama je začela pozabljati datume in čas.
Vendar ni kritično. Ne še.
Halo?
Mami, kako si? Kakšen je bil tvoj teden?
Prijeten, hvala. Miren, ampak prijeten.
- Kdaj ste se vrnili s počitnic? - Že zdavnaj.
Od takrat sva se že večkrat videli.
- Si videla Emminega dojenčka? - Ja. Pome so prišli. Prijazno od njih.
- Ljubka stvarca. Samo smeji se. - Res?
Pa Nick in služba?
Ja. Všeč mu je, se mi zdi.
- Ja, res mu je všeč. - Krasno. Zelo pameten fant je.
Oprosti, da me že dva tedna ni bilo.
Tako divje je. Zaradi selitve.
Ne bodi smešna, predvčerajšnjim si bila tu. In včeraj.
Ne, že dva tedna me ni bilo.
- Z Robertom sva se preselila. - Nisem vedela.
Preselila sva se.
Imejmo družinsko kosilo.
Še Nicka bom povabila. Pa bo prišel pote.
Ni treba hoditi pome, z avtobusom bom prišla.
Prav. Pogovorili se bova o tem.
Kako kaj Aleena? Poskrbi za vse?
- Krasna je. - Dobro. Želiš, da pride pogosteje?
Mogoče vsak dan? Samo med tednom.
O bog, ne. Sediva in gledava televizijo.
- Zaradi nje kavč diši o kariju. - No…
- Potem si ji zelo všeč. - Krasna je.
Prav, mami. Večerjo kuham in…
- Kmalu te pokličem. - Prav, ljubica.
- Rada te imam. Adijo. - Drži se.
Nočeš si priznati, da mati vse bolj peša.
Stanje še nima imena, a je čedalje bolj opazno.
Večerja ob 7. Njam! Poljub
Robert ve, kdaj so nastale fotografije.
Na izletu v Italiji.
Spomni se, da je del počitnic zamudil.
Moral je prej domov.
Večerja ob 7. Njam! Poljub
Catherine in Nicholas sta ostala.
- Halo? - Nick. Tu oče.
- Živjo. - Si že jedel?
Ne.
Mimo bom prišel in te peljal na večerjo.
Dolgo sem moral delati in sem lačen.
Na hitro.
Šla bova v pivnico blizu tebe. Meni je mimogrede.
Mama te ne prikliče.
Ja, vem. Govoril sem z njo. Nič takega ni.
Kmalu se vidiva, fant.
Prav.
Večerja je na mizi? Poljub
Robert ne odgovarja na sporočila.
To te bega. Še poklical ni, da bi se opravičil.
Zdi se ti sebičen. Brezobziren.
Prizadeta si.
7.45 je že Lahko bi mi prej povedal.
Catherine se moti.
Robert že dve uri misli le nanjo.
Pred Catherine ni imel veliko izkušenj s spolnostjo.
Čeprav o tem nista govorila…
Kaj se dogaja?
…se mu je vedno zdelo. da je bolj izkušena od njega.
Zato se je počutil negotovega.
- Greva? - Nisem še pripravljen.
Nič hudega, počakal bom.
Sedi, nikogar ni.
Smrdi po travi.
Robert je bil tu, ko sta mu s Catherine pred tremi meseci pomagala pri selitvi.
Stanovanje se mu gabi.
Vendar si reče, da je to normalno za študente.
Le da Nicholas ni študent.
Robert ne bo priznal,
vendar je globoko razočaran nad Nicholasom.
Govori si, da je sin nekoč veliko obetal.
Pri tem ga oblije nov val besa do Catherine.
Ona je kriva za to. Vedno je dajala prednost delu in užitkarstvu
ter zanemarjala sina.
Zdaj pa ga je še odgnala.
Roberta je prepričala, da bo za sina dobro, če se osamosvoji.
Pojdiva. Montpelier?
Krokete iz ličnic imajo, ki jih imaš rad.
- Lahko se tam dobiva. Takoj bom. - Ne mudi se.
- Kako daleč lahko prideš? - Lahko bi napredoval
- in bolje služil. - Krasno.
- Ne vem. Mogoče. - Rad bi dosegel mesto poslovodje.
Dali so mi petletni načrt.
Po enem mesecu, ko bo uvajanje končano,
bom začel dobivati dodatke in drugo.
To bi bilo super, ne?
Ja, ja. Super.
Kako pa stanovanje?
Tam sem bolj redko.
- Zakaj? - Neko punco sem spoznal
in veliko časa preživim pri njej.
- Povej mi kaj o njej. - Saj ni kaj povedati.
Mami ne bi bila všeč.
To ni njena stvar, ne? Kdo pa je, da te bo sodila?
Kakšna je ta punca?
Poleti bi šla rada kam. Pa ne vem, ali bom imel dovolj denarja.
- Kam pa bi šla? - Nekam, kjer ni predrago.
- Mogoče na Majorko ali v Španijo. - Kaj pa Italija?
- Tudi. Imajo lepe plaže? - Seveda.
Se ne spomniš počitnic, ko si bil majhen?
- Ne. - Pet let si imel.
Zaradi službe sem se moral vrniti. Tebe in mamo sem pustil tam.
- Megleno se spomnim. - Samo za nekaj dni.
Zelo me je pekla vest.
Ne bi te smel pustiti samega z mamo.
Naj te ne peče vest, ker se ne spomnim.
Pa me peče vest. Se res ne spomniš?
- Se ni mama dobila s prijateljem? - Saj pravim, da se ne spomnim.
Punco pelji nekam, kjer je lepo. Pomagal ti bom.
To bi mi bilo všeč, ampak mama ne bo za to.
Pravi, da je proti pravilom, da se moram sam znajti.
Naj se gre solit.
Hvala.
- Boš še eno steklenico? - Ne. Nedopustno ogabno je.
Prav. Takoj pridem.
Kaj se je zgodilo?
Dragi?
- O bog. - V službo so jih prinesli.
- Kdo? - Ne vem.
- Kdo še jih ima? - Ne vem.
Ne veš? Kmalu so lahko na spletu. Sedi.
Poglej jih.
- Kdo ti jih je dal? - Poglej jih.
Prosim…
Dobro jih poglej.
Prosim, Robert. Razložila ti bom.
Nehaj, dragi, prosim.
Kako si mogla?
Zelo mi je žal.
- Morala bi ti povedati. - Kaj se je zgodilo?
Saj ni…
Tega je že zelo dolgo.
Vem, kdaj je bilo. V isti spalnici sem bil.
- Ja, vem. Morala bi ti povedati. - Takrat sva se redko ljubila.
- Zato sem ti kupil to perilo. - Nehaj, povedala ti bom, samo poslušaj.
Zdaj mi je vse jasno. Po teh počitnicah…
Dovoli, da povem.
Po teh prekletih počitnicah si rekla, da bi šla rada nazaj v službo.
- Ja. - Ja. "Depresivna sem,
pogrešam službo. Ne vem več, kdo sem." Bedarija.
Materinstvo in zakon sta te dolgočasila.
- Dolgočasila si se, hotela si pozornost. - Ne, ni bilo tako.
Bog ve, koliko jih je še bilo. Toliko službenih poti!
Ne, ne. Robert, prosim.
Jasno, da imaš migreno, vsakič ko hočem seksati.
- Vem, oprosti. Saj ni, da nočem. - Nisem dovolj dober.
Dober si.
Moral bi poslušati družino. Svarili so me pred tabo.
- Prosim, nehaj. Poslušaj me. - Poslušam naj te?
Nisem hotela, da naju pustiš tam. Se tega spomniš?
Prosila sem te, da se ne vrni in naju ne pusti sama.
- Nisem hotela biti sama. - Neverjetna si. Praviš, da sem…
- Ne, hotela sem biti… - …jaz kriv?
- Ne, ne. - Vedno si ti žrtev, ne?
- Ja, sem. - Res misliš, da to vse opravičuje?
Manipuliraš z vsemi okoli sebe, sebe pa prikazuješ kot svetnico.
- Ne bodi okruten. - Jaz sem okruten? Catherine.
Se je nadaljevalo?
- Ne. - Kdo je bil?
Bil je…
- Hočem vedeti, kdo je bil. - Prosim.
Italijanski natakar?
- Ne. - Je bil počitniški fuk?
- Kot pri pohotnih najstnikih? - Ne.
Je bil britanski turist?
- Sonce, nekaj piv… - Ne.
Ampak po navadi nimajo s sabo otroke, ne?
Vem, ampak ni bilo tako.
Kako pa? Nicka je fotografiral.
Najin sin je bil tam.
- Vem, oprosti. - Kako si mu lahko to naredila?
Jaz sem eno, on pa nekaj drugega. Nič čudnega, da komaj govori s tabo.
In te komaj pogleda.
Je kaj takega videl?
- Ne. - Je videl to?
- Je kaj slišal? - Ne, nič ni slišal, prisežem.
Poskrbela sem, da ni nič videl ali slišal.
Krasno. Mama stoletja si. To nagrado postavi k drugim.
Grozna mama sem, vem. Nič ni slišal. Nič ne ve.
To knjigo je prebral, ne?
- Ja. Ampak ni nič povezal. - Neverjetna si.
Jo je on napisal?
Ne slišim te.
- Nemogoče. - Kdo pa jo je?
- Ne vem. Najbrž njegov oče. - Njegov oče?
- Ja, mislim, da on. - Ljubi bog. Otrok je bil, ne?
- Koliko je bil star? - Umrl je.
Zato mi nisi povedala. Mislila si, da ne bo nihče izvedel.
Mislila sem, da bom lahko pozabila na to. To ti hočem povedati.
- Prosim. Rada bi ti povedala. - Mislila si, da se ne bo razvedelo.
- Ne hodi, vse ti bom povedala. - Ne dotikaj se me.
Prosim. Ne hodi. Ne zapuščaj me.
- Saj bom prebral knjigo. - Dragi. Prosim.
Ne dotikaj se me.
Prav. Zelo žal mi je.
Prosim, ne zapusti me. Ne hodi.
Robert!
Ni to, kar misliš!
PO ROMANU RENÉE KNIGHT
Prevedla Lorena Dobrila