Palun, Robert.
„VÕHIVÕÕRAS“ E. J. PRESTON
Käi persse.
Käi persse!
Me ei tohi Rahvusgaleriis Rembrandt'i näitust maha magada...
nagu Pollocki ja Monet'ga juhtus.
Ja järgmine kuu linastub uus Almodóvari film.
Öeldakse, et saatus koputab uksele.
See ei ole tõsi.
Kes see küll pühapäeval olla võib?
Naabrid, vinguvad tossu pärast.
No kas sa teed lahti või mis?
Jah.
Saatus ei koputa uksele.
Saatus ei küsi luba.
See murrab ette teatamata sisse
ja haarab halastamatult su keha ja hinge oma haardesse.
Hr Brigstocke?
Jah.
Kas me tohime sisse tulla, härra?
Nancy.
Stephen?
Politsei tuli, nad on elutoas.
Võta see ära.
Jah?
Ma olen vaneminspektor Duggins. See on konstaabel Davis, politseist.
- Kuidas me aidata saame? - Võtke palun istet.
Teil on poeg.
- Jonathan, 19-aastane. - Jah.
- Reisis Itaaliasse? - Jah. Jah, ta on...
Ta on Itaalias. Saime eile talt postkaardi.
Meil on väga kahju, aga Jonathan suri eile õnnetuses.
Meil on väga kahju.
Missuguses õnnetuses?
Ta uppus.
Kas te sooviksite teed?
Ee, see õnnetus juhtus Forte dei Marmis.
Õnnetus?
Jah. Itaalia politsei on selles täiesti veendunud.
Teil tuleb minna Itaaliasse poega tuvastama.
Lähim lennujaam on Pisa.
Itaalia ametivõimud ei anna surnukeha enne ära,
kui see on ametlikult tuvastatud.
Nii et see ei pruugi olla Jonathan? See võib olla viga?
Ei, mul on kahju, pr Brigstocke, aga see ei ole viga.
Itaalia politsei vaatas teie poja asjad läbi
- ja ta kott oli rannal. - Keegi võis selle varastada.
Nad leidsid ta passi.
Mul on kahju, aga see on kindlasti Jonathan.
Surnukeha antakse üle pärast ametlikku tuvastamist.
Seejärel saate ta koju tuua.
Kas keegi saaks seda teie eest teha?
Ei, meil pole rohkem kedagi.
Siin on konsulaadi number.
Ja minu oma ka, kui teil peaks küsimusi tekkima.
Veel kord, tunneme teile väga kaasa.
Saame ise välja.
Liiga piimane.
Vabandust?
Tee on liiga piimane.
Jah.
Palun vabandust.
Helistage, kui teil tekib küsimusi.
Jonathan.
Tere tulemast kasutama O2 kõneposti.
Isik, kellele helistate, ei saa teie kõnele vastata.
Jätke teade pärast piiksu.
Robert.
Mõistan, et sa oled pahane.
Palun, palun helista mulle.
Pean teadma, et sinuga on kõik korras.
Soovid panna teda mõistma, miks sa juhtunust ei rääkinud.
Sa ei teinud seda enda pärast.
Vaid nende pärast.
Roberti, aga peamiselt Nicholase.
Vaikimisega püüdsid kaitsta oma poega
ja Jonathani surm sulges su suu lõplikult.
Keegi teine ei pidanud kannatama.
Härra ja proua Brigstocke?
Tere, minu nimi on Richard Perkins.
Konsulaat saatis mind, et oleksin sel valulikul protsessil teile toeks.
Mul on auto, saame minna.
SAABUJAD
Jah. Las ma aitan, pr Brigstocke.
Hr Brigstocke?
Olgu, tulge palun minu järel.
Vabandust, et hilinesin. Autostrada oli suletud.
See tähendab, kiirtee.
Päike säras, justkui midagi kohutavat polekski juhtunud.
GALILEI RAHVUSVAHELINE LENNUJAAM
Mida raskem on koorem, seda reaalsemaks kõik muutub.
Marmorkuju ei ole enamat kui üks tükk kivi.
CATHERINE ROBERT, PALUN
TULE KOJU
PEAME RÄÄKIMA
ROBERT, PALUN HELISTA PALUN HELISTA
Persse küll.
Robert mõistab, et ei saa tööle sõita.
Ta ei söanda riskida.
Joove on kindlasti veel tuvastatav.
Ta võiks takso võtta, kuid otsustab bussi kasuks.
Itaalia seaduste järgi tuleb surnukeha enne välistransporti palsameerida.
Kas te mõistate, mida see tähendab?
Proua Brigstocke?
Ta nägu ei ole paistes.
Vabandust?
Te ütlesite, et ta uppus, aga ta nägu ei ole paistes.
Põletiku tekkeks pole põhjust.
Surnukeha ei viibinud kuigi kaua vee all.
Mis see ta käel on?
See on ilmselt vigastus, mille ta õnnetuse käigus sai.
Proua Brigstocke?
Härra Brigstocke, võime nüüd minna.
Ma ei suuda sind ära tänada.
See on vähim, mida teha sain, pärast seda maitsvat pitsat.
Ja sa lõbustasid mu poega, et ta sööks õhtust.
See oli lõbus. Mulle meeldivad lapsed.
Edu sulle Roomas.
Aitäh.
Naudi ülejäänud reisi.
Üritan.
Olgu.
Olgu. Tule nüüd, Nicholas.
Vabandust.
Olgu. Aitäh.
Aitäh.
Head aega, Jonathan.
Head aega.
Jonathan?
Jah?
Kas sa ootaksid hetke, kuni ta üles voodisse viin?
Peaksin sind ikkagi dringiga tänama.
Jah. Jah. Võin oodata küll.
Olgu, hästi.
Täiskasvanu seltskond oleks vahelduks tore.
Oota mind baaris, lähen viin ta üles.
- Jah. - Olgu, hästi.
Mul ei lähe kaua.
Hästi.
Buonasera.
Robert pole aastaid ühistranspordiga sõitnud.
Ta vaatab inimesi, kellega tavaliselt koos tööle ei sõida.
Ta arvab, et see naine töötab ilmselt vahetustega,
et end ja oma perekonda ülal pidada.
Hea naine.
Naine, kes pole edev,
kellel pole aega afääride ja petmise jaoks.
Ta tunneb kahe istme kaugusel istuva mehe seljakotist
tuleva lõunasöögi lõhna.
Ta arvab, et see mees on ehitaja,
kes töötab ilmselt mõne priviligeeritud londonlase kodus,
nagu tema enda kodu,
kus sellele mehele pakutakse vastumeelselt kohvi ja jälgitakse WC-pause.
Ta mõtleb, kas need arvamused on rassistlikud või patroneerivad,
või mõlemat,
ja otsustab, et ilmselt ongi.
Et ta eeldab lihtsust.
Määrab nende eludele väärtuseid.
„Silmakirjalik vitt“. Sellise hinnangu andis ta endale.
Sa ei ole kindel, mida Stephen Brigstocke tahab.
Vabandust?
Süü omaks võtmist?
Tead, et pead temaga ühendust võtma, enne kui asi liiga kaugele läheb.
Enne kui Nicholas Stephen Brigstocke'i vihaga kokku puutub.
Mul olid veel sahvris mõned Nancy tehtud hoidised.
Ma polnud neid tema surmast saati puutunud.
Hoidsin neid erilisteks puhkudeks.
Ja täna oli eriline puhk.
Plaan sujus tõrgeteta.
Iga selle osa ellu viies
tundsin end talle lähedasemana.
Helistate numbrile 020 7946 0534.
Ei Stephen ega Nancy ei saa teie kõnele vastata,
kuid jätke meile sõnum kuupäeva, kellaaja
ja oma telefoninumbriga, et saaksime teiega ühendust võtta.
Kena päeva.
Jah. Tere.
See on sõnum Stephen Brigstocke'ile.
Minu nimi on Catherine Ravenscroft.
Lugesin „Võhivõõrast“ ja see...
see on kirjutatud sügava emotsionaalse pühendumusega.
Ja selle raamatu südames on valu,
mida pole võimalik salata.
Hingestatus, millega need sõnad paberile pandi, liigutab iga lugejat.
Ja tegelikult on erakordne, et üks ilukirjanduslik teos
lugejas selliseid tugevaid tundeid tekitab.
Jah, see on üks oivaline ilukirjanduslik teos
ja soovin teile kõike head.
Tunned, et toimisid õigesti.
Arvad, et Stephen Brigstocke vajas su tunnustust.
Ja sellest oli ka sulle abi.
Nende sõnade kirjutamine ja välja ütlemine sundis sind tema valule mõtlema.
Võib-olla taastas see teie vahel mingisuguse tasakaalu.
Saatan koputas mu uksele.
Ta nuputas välja, kes ma olen.
Ootasin, et see juhtub, kuid ta hääl ehmatas mind siiski.
See raamat ei olnud „oivaline ilukirjanduslik teos“,
nagu ta ütles.
Ja tema teadis seda paremini kui keegi teine. Milline petis.
Ta jälgis nii hoolikalt, et ei vabandaks, ei võtaks vastutust.
Ma ei oodanud, et ta tunnustaks mu valu.
Selleks oli hilja.
Ta pidi seda tundma.
Ta pidi sama moodi kannatama.
Ja Nancy pikk valge juuksekarv oli märk.
Tema heakskiidu pitser.
Hakkasin mõtlema, mida ta rõõmustamiseks veel teha saaksin.
Mõtlesin: „Ole julge.“
Et säästsid mind oma poja mõrvamisest.
Sa ei teeks seda. Armastad teda.
No ta on armas küll.
Tal on lihtsalt nii palju energiat.
„Emme, emme. Vaata seda.“
„Emme, vaata mind. Vaata mind.“
Ja see meeldib sulle.
Meeldib küll.
Iga viimne kui hetk.
Aga ausõna. Sind vaadates tunnen kerget kadedust.
Kadedust? Minu pärast?
Jah. Aga muretuse mõttes.
Kadestan su vabadust.
Mu vabadust?
Tead küll, maailma avastada.
Reisida.
Käigu pealt otsuseid vastu võtta.
Uute inimestega kohtuda.
Nautida metsikuid kirglikke armulugusid, kuhu sa ka ei läheks.
Selles ma küll kindel pole.
Kas sa tahad öelda, et sul pole metsikuid kirglikke armulugusid?
Mitte eriti.
Miks nii?
Ma reisisin koos tüdruksõbraga.
Sul on tüdruksõber?
Jah.
Kus ta on?
See su tüdruksõber.
Ta pidi Londonisse naasma.
Või nii.
Kui kaua te selle tüdruksõbraga koos olete olnud?
Ma ei teagi.
Umbes aasta?
Ja enne seda?
- Mida? - On sul enne palju tüdruksõpru olnud?
Mitte eriti.
Sasha on mu esimene päris tüdruksõber.
- Sasha. - Jah.
Kas sa oled Sashale alati truu olnud?
- Jah. - Alati?
Jah.
Ole nüüd. Sa pole kunagi unistanud mõnest teisest tüdrukust koolis
või mõnest seksikast mademoiselle'ist
Louvre'i järjekorras?
- Tegelikult mitte. - Kate Moss?
Salma Hayek?
Noh, tead küll.
Kes?
Kes sulle meeldib?
Kylie?
Kylie Minogue?
Kylie.
Jah, ta on seksikas.
Ma ei tea.
Tal on ilus suu.
Mis sulle Kylie juures meeldib?
Ma ei tea. Ta on kobe.
Jah, võib vist öelda küll, et ta on kobe. Jah.
Aga su unistustes,
mida sa Kyliega teeksid?
Tead küll.
Ei tea.
Asju.
Milliseid asju sa Kylie'ga teeksid?
Ma...
suudleksin teda.
Põsele?
Jah.
Suudleksin teda ka suule.
See oleks kindlasti tore.
Mida sa veel teeksid?
Puudutaksin teda.
Kust sa teda puudutaksid?
Ta nahka?
Kas see on pehme?
Kas Kylie nahk on pehme?
Jah.
Kust sa teda veel puudutaksid?
Puudutaksin ta nägu.
Ainult nägu?
Rindu.
Puudutaksid Kylie tisse?
Kuidas sa neid puudutaksid?
Pehmelt?
Kas talle meeldiks?
Ma arvan küll.
Olen kindel, et talle meeldiks väga.
Ja...
kas sa puudutaksid Kylie...
nibu?
Jah.
Kas sa pigistaksid seda sõrmede vahel?
Jah.
Kas see oleks kõva?
Ja sina?
Kas sinul läheks Kylie nibu katsudes kõvaks?
Jah.
Kas ta tunneks seda?
Kas ta tunneks, kui kõva sul on?
Jah.
Küll tal alles veab...
Kylie...
saab tunda, kui kõva sa oled.
Kell on palju, lähen vist nüüd tuppa.
Aga kuulaksin hea meelega, mida sa veel...
Kyliega teeksid.
Nii et ma lähen vastuvõttu, sest jätsin vist võtme tuppa.
Oota sina siin ja mine siis tualetti.
Teel sinna leiad lifti.
Kas selline plaan sobiks?
Olgu.
Aga Nicholas?
Ära Nicholase pärast muretse, ta magab kui nott.
Tuba 207.
Vabandust. Kas saaksite selle mu numbrile lisada?
- Loomulikult. - Aitäh.
Ma olen Claudio Bramati, Forte dei Marmi kohtuametist.
Tulime Jonathan Brigstocke'i asjadele järele.
Teine korrus.
See tuba.
Jonathan magas siin?
Jah, pr Brigstocke.
See oli sünnipäevakink.
Kolmteist.
Neliteist.
Ütlesid, et ta on sellise kingi jaoks liiga noor.
Nancy oli vastu, et Jonathanile noa kingin,
aga ma tahtsin ta kiindumust võita.
Me ei olnud kunagi nii lähedased kui nad Nancyga.
Millal ta suitsetama hakkas?
See Sasha ilmselt õpetas.
Nancy ei kiitnud Sashat heaks.
Ma poleks isegi tahtnud, et Jonathan temaga jääks.
Ma ei leidnud ta kaamerat.
Nikon, tippklass, kinkisime selle talle 18. sünnipäevaks.
Arvasin alati, et keegi hotellist oli selle varastanud.
Nancy ilmselt leidis selle,
ja ma ei tea, millal ta otsustas, et võiks filmi ilmutada.
Kas me pakime kõik selle kaasa?
Jah, ära muretse, Stephen. Ma hoolitsen kõige eest.
Võta palun hoogu maha.
Oleme kohe kohal.
Ütlesid seda juba 20 minutit tagasi.
Kuule, sa ei sure ära, kui natuke oma suurt tagumikku liigutad.
Ma ei muretse oma tagumiku vaid kopsude pärast.
- Hakkaksin nagu insulti saama. - Ära vingu.
Mida sa irvitad?
Sa jobu.
- Vitupea. Mida... Kuhu... - Tere, Claire.
- Tere! Kuidas läheb? - Kuidas läheb?
Hästi.
Arva, kellega ma tulin.
Stepheniga.
Stephen.
Saa tuttavaks Claire'iga.
See on tema armas raamatupood ja ta on ka kirjastaja.
- Väga meeldiv tutvuda. - Teiega ka. Mulle meeldis teie raamat.
Tõesti?
Vägagi.
Soovitan seda oma klientidele. Oleme päris palju ära müünud.
Stephen nõudis, et ta raamat oleks su raamatupoe valikus.
Jah. Ta oli väga konkreetne.
Tõesti? Aitäh.
Kas tohib küsida, miks?
Olen selle kohta nii palju lugenud
ja teil on ju üsna palju...
üsna palju prominentseid kliente, kes armastavad raamatuid.
Jah. Siin käiakse küll.
Oleme väga õnnelikud.
Võiksime ehk siin teie raamatuesitluse korraldada?
Jah.
Eelmisel nädalal käis siin Adam Thirlwell.
See oleks suur au.
Tore!
Teate, ma ei oodanud sellist lõppu.
See oli üllatus.
- On see halb? - Ei.
Vastupidi, mul oli hea meel, et ta sai teenitud palga.
Ta on nii õudne.
On tõesti.
Vabandust. On teil mõni vaba laud?
Kas ma saaksin mõned tomatisaiad ja espresso, palun?
Catherine üritas eelmisel õhtul Robertit veenda,
et asjad ei olnud nii, nagu raamatus kirjas.
Kuid mehe silmis
jäi Catherine'i võimalus oma versiooni rääkida aastate tagusesse aega.
Ta teab, et see, mida ta lugema hakkab, on päriselt juhtunud.
Tule sisse.
Pane uks kinni.
Tore, et sa tulid.
Tahan veel Kylie'st kuulda.
Tule lähemale.
Mu keha pole enam see, mis enne sünnitust.
Oled kindlasti palju nooremate kehadega harjunud.
Tule lähemale.
Anna käsi.
Kuidas sa Kylie'i rinda puudutaksid?
Saad mulle näidata?
Olgu.
Kas see on pehme?
Kas sa tunned, kuidas mu nibu kõvaks läheb?
Jah.
Saaksid seda pigistada?
Tasakesi.
Ma tunnen sind.
Oled kõva.
Tule.
Põlvita.
Lasku põlvili.
Seo paelad lahti.
Võta need ära.
Kas sa tead, mida teha?
Oota, oota, oota.
Vaikselt.
Natuke kõrgemalt.
Jah. Jah, sealt. Tunned seda?
Oota. Tunned seda?
Olgu. Võta see oma huulte vahele ja ime seda huultega.
Jah, just nii.
Ja nüüd keelega...
tee pisikesi ringe.
Oi, jah.
Oi jumal.
Olgu. Tunned, kui märg see on?
Jah.
Hästi, võta nüüd oma sõrm ja vii see allapoole.
Siia?
Madalamale.
Vajuta õrnalt.
Ära sisene. Lihtsalt selle kohal.
Jah.
Ja nüüd liiguta keelt.
Lõpeta, lõpeta.
Kahetsen, et pidasin Jonathani hellitatuks ja eksiteel olevaks.
Mul on piinlik tunnistada, et ma ei uskunud kunagi ta vaprusse.
Kuid ma ei suuda meenutada ühtegi korda,
mil Jonathan ei oleks end esikohale seadnud.
Mitte kordagi.
Miks siis nüüd?
Miks ta üritas seda last päästa?
Oli see kõigest hulljulge impulsiivsus?
See juhtus seal. Vetelpäästja tooli kõrval.
Kus vetelpäästja oli?
Ta tegeles lapsega, kes oli endale jalga lõiganud.
Miks te väidate nii kindlalt, et see oli õnnetus?
Juhtunut kinnitasid mitmed tunnistajad.
Jonathan oli nii hea ujuja.
- Mul on väga kahju, pr Brigstocke. - Kas keegi oli veel asjasse segatud?
Vaid mees, kes ta välja tõmbas ja vetelpäästja, kes teda päästa üritas.
Ja inglanna, lapse ema.
Mis ta nimi on?
Catherine Ravenscroft.
Tahan temaga rääkida.
Mul on kahju, kuid ta naasis täna hommikul Londonisse.
Ta ütles, et polnud kunagi Jonathaniga kohtunud.
Ta läks ära?
Lihtsalt niisama?
Tahan temaga ühendust võtta.
See on ju tema otsustada?
Tahan ta kontaktandmeid.
Edastan teile kindlasti ta kontaktandmed, pr Brigstocke.
Nancy.
Nancy!
Tunned?
Jah.
Sa maitsed nagu merevesi.
Käisin ujumas.
Teen oma sõrmega sama, mida sa mulle tegid.
Niimoodi.
Ma ei taha, et sa veel lõpetaksid.
Tule.
- Oota, oota, oota, oota. - Persse.
- Võta nüüd mu tagumik. - Olgu.
Ja tee oma sõrmega samamoodi.
Jah.
- Vajuta natuke... Ära... - Ma tulen.
- Ei, oota, oota. - Ma kohe...
Oota, oota. Rahu, rahu.
Võta hoogu maha. Rahu.
Oi, persse.
Kurat küll. Vabandust.
- Ära tule välja. Ära tule välja. - Vabandust.
Vabandust. Sa oled metsik.
Nagu seksi-Yoda.
Kaugeltki mitte.
Tõsiselt. Need asjad...
Ausalt öeldes ma...
Olen lihtsalt tahtnud neid asju proovida.
Mis mõttes?
Olen tahtnud neid asju teha, või et neid tehtaks mulle.
Tahad öelda, et see oli esimene kord?
Abielus on asjad teistmoodi.
Aga enne?
Mitte eriti.
Lihtsalt teismeliste seks, tead küll.
- Mida? - Vabandust.
Ma ei...
Aga sul on õigus.
See oli teistmoodi.
Oli tõesti.
Issand jumal.
Nii ruttu.
Mhmm.
Emme!
- Kas ta on... - Olen siin, kallike.
Jää uuesti tuttu.
Kas ta...
Olgu.
Mulle meenus üks luuletus, mida õpetasin.
Mark Twain kirjutas selle oma tütre hauakivile.
„Soe suvepäike, paita seda paika hellalt,
soe lõunatuul, puhu siin tasa.
Roheline muru su kohal,
puhka rahus,
puhka rahus.
Head ööd, mu kallis,
head ööd,
head ööd.“
RENÉE KNIGHTI ROMAANI AINETEL
Tõlkinud Vivika Aleksejev