- 3 -
בבקשה, רוברט.
- קתרין -
- הזר א״ג׳ פרסטון -
לכי לעזאזל.
לכי לעזאזל!
אנחנו לא יכולים לפספס את התערוכה של רמברנדט בגלריה הלאומית...
כמו שפספסנו את פולוק ואת מונה.
והסרט החדש של אלמודובר יוצא בחודש הבא.
אומרים שהגורל דופק בדלת.
זה לא נכון.
מי זה יכול להיות ביום ראשון?
השכנים שבאים להתלונן על העשן.
אתה מתכוון לפתוח או מה?
טוב.
הגורל לא דופק על אף דלת.
הגורל לא מבקש רשות.
הוא מתפרץ פנימה בלי להודיע
ותופס אותך באכזריות בגוף ובנשמה.
מר בריגסטוק?
כן.
אנחנו יכולים להיכנס בבקשה, אדוני?
ננסי.
סטיבן?
המשטרה פה, בסלון.
תוריד את זה.
כן?
אני קצין הבילוש דאגינס. והיא השוטרת דייוויס, מהמשטרה העירונית.
- איך אפשר לעזור לכם? - אתם יכולים לשבת בבקשה?
יש לכם בן.
- ג׳ונתן, בן 19. - כן.
- הוא מטייל באיטליה? - כן. כן, הוא ב...
הוא באיטליה. קיבלנו ממנו גלויה אתמול.
אנחנו מצטערים מאוד, אבל ג׳ונתן מת בתאונה אתמול.
אנחנו מצטערים מאוד.
איזו מין תאונה?
הוא טבע.
תרצו תה?
התאונה אירעה בפורטה דיי מרמי.
תאונה?
כן. המשטרה האיטלקית אמרה את זה בצורה מפורשת.
תצטרכו לנסוע לאיטליה כדי לזהות את הבן שלכם.
נמל התעופה הקרוב ביותר נמצא בפיזה.
הרשויות האיטלקיות לא ישחררו את הגופה
עד לזיהוי רשמי.
אם ככה ייתכן שזה לא ג׳ונתן? ייתכן שנפלה טעות?
לא, אני מצטער, גברת בריגסטוק, אבל לא נפלה טעות.
המשטרה האיטלקית עברה על חפציו של בנך,
- והתיק שלו היה בחוף. - אולי מישהו גנב אותו.
מצאו את הדרכון שלו.
אני מצטער, לצערי זה ג׳ונתן בוודאות.
לא ניתן לשחרר את הגופה עד לזיהוי רשמי.
לאחר מכן תוכלו להחזיר אותו הביתה.
יש מישהו אחר שיכול לנסוע במקומכם?
לא, אין אף אחד.
זה המספר של הקונסוליה.
וכתבתי לכם גם את המספר שלי למקרה שיהיו לכם שאלות נוספות.
שוב, אנחנו משתתפים בצערכם.
אנחנו נצא בעצמנו.
יש יותר מדי חלב.
סליחה?
התה... יש בו יותר מדי חלב.
כן.
אני מצטער.
תתקשרו בבקשה אם יש לכם שאלות.
ג׳ונתן.
ברוכים הבאים לשירות ההודעות או־2.
המספר שאליו חייגתם אינו זמין כעת.
אנא השאירו הודעה לאחר הצפצוף.
רוברט.
אני מבינה שאתה כועס.
אתה מוכן בבקשה להתקשר אליי?
אני רוצה לדעת שאתה בסדר.
את רוצה שהוא יבין למה הסתרת ממנו.
לא הסתרת למען עצמך.
אלא למענם.
למען רוברט, אבל בעיקר למען ניקולס.
השתיקה שלך נועדה להגן על בנך,
ומותו של ג׳ונתן הבטיחה אותה.
לא היה צורך שאנשים נוספים יסבלו.
מר וגברת בריגסטוק?
שלום, אני ריצ׳רד פרקינס.
נשלחתי מהקונסוליה כדי לעזור לכם בתהליך הכואב הזה.
יש לי מכונית אם אתם מוכנים.
- נחיתות -
כן. כן. תני לי לעזור לך, גברת בריגסטוק.
מר בריגסטוק?
טוב, בואו אחריי, בבקשה.
סליחה על האיחור. הייתה חסימה באוטוסטרדה.
כלומר בכביש המהיר.
השמש האירה כאילו שום דבר נורא לא קרה.
- גליליי נמל תעופה בינלאומי -
ככל שהמעמסה גדולה יותר, ככה הכול הופך למציאותי יותר.
פסל משיש הופך ללא יותר מאשר חתיכת אבן.
- קתרין רוברט בבקשה -
- בוא הביתה -
- אנחנו צריכים לדבר -
- רוברט בבקשה תתקשר אליי בבקשה תתקשר אליי -
לכי לעזאזל.
רוברט מבין שהוא לא מסוגל לנסוע לעבודה.
הוא לא יעז להסתכן.
הוא עדיין שתוי.
הוא יכול להזמין מונית אבל מחליט לנסוע באוטובוס.
החוק האיטלקי דורש חניטה של הגוף לפני העברתו מחוץ למדינה.
אתם מבינים את המשמעות?
גברת בריגסטוק?
הפנים שלו לא נפוחות.
סליחה?
אמרתם שהוא טבע. אבל הפנים שלו לא נפוחות.
אין סיבה להתפתחות דלקת.
הגופה לא הייתה זמן רב מתחת למים.
מה יש על היד שלו?
הוא כנראה נפצע במהלך התאונה.
גברת בריגסטוק?
מר בריגסטוק, אנחנו יכולים ללכת עכשיו.
אני ממש מודה לך.
זה המעט שאני יכול לעשות אחרי שהזמנת אותי לפיצה.
ובאותו הזמן שעשעת את הבן שלי כדי שהוא יאכל את ארוחת הערב שלו.
נהניתי. אני אוהב ילדים.
בהצלחה ברומא.
תודה.
תיהנה מהמשך הטיול שלך.
אני אשתדל.
טוב.
טוב. קדימה, ניקולס.
מצטער.
טוב. תודה.
תודה לך.
ביי, ג׳ונתן.
להתראות.
ג׳ונתן?
כן?
אתה יכול לחכות רגע בזמן שאני משכיבה אותו במיטה?
אני חושבת שמגיע לך משקה לאות תודה.
כן. כן. אני יכול לחכות.
טוב. מעולה.
האמת שלא אתנגד לחברת מבוגר לשם שינוי.
אולי פשוט תחכה בבר, ואני אקח אותו למעלה.
- כן. כן. - טוב. מעולה.
אני כבר באה.
טוב.
ערב טוב.
רוברט לא נסע בתחבורה ציבורית שנים רבות.
הוא מתבונן באנשים שלרוב הוא לא רואה בדרך לעבודה.
הוא חושב שהאישה עושה כנראה משמרות
כדי לכלכל את עצמה ואת משפחתה.
אישה טובה.
אישה ללא יוהרה
שאין לה זמן לרומנים ולרמייה.
הוא מריח את ארוחת הצהריים בתרמיל
של האיש שיושב במרחק שני מושבים ממנו.
הוא מנחש שהאיש עוסק בבנייה,
וסביר להניח שהוא עובד בבית של לונדוני מיוחס.
בית כמו שלו,
שבו האיש יקבל בלית ברירה קפה וגישה לשירותים.
הוא תוהה אם מחשבותיו גזעניות או מתנשאות,
או גם וגם,
ומחליט שכנראה גם וגם.
הנחה פשטנית.
מתן ערך לקיום שלהן.
״צבוע מטומטם״, כך הוא חושב על עצמו.
את לא יודעת מה סטיבן בריגסטוק רוצה.
התנצלות?
הודאה באשמה?
את יודעת שאת צריכה לפנות אליו לפני שהמצב יצא משליטה.
לפני שניקולס יושפע מכעסו של סטיבן בריגסטוק.
נשארו לי ריבות במזווה, שננסי הכינה.
לא נגעתי בהן מאז שהיא נפטרה.
שמרתי אותן לאירועים מיוחדים.
והיום היה יום מיוחד.
התוכנית מתקדמת בצורה חלקה.
הוצאתה לפועל בשלמותה
גרמה לי להרגיש קרוב יותר אליה.
הגעתם לטלפון מספר 0534 7946 020.
סטיבן וננסי לא יכולים לענות לשיחה,
אך אנא השאירו הודעה עם התאריך, השעה
ומספר הטלפון שלכם, וננסה לחזור אליכם.
יום טוב.
שלום.
זו הודעה לסטיבן בריגסטוק.
אני קתרין רייבנסקרופט.
קראתי את הספר ״הזרה״ ו...
הוא נכתב מתוך תשוקה ורגשות עזים.
וכאב... הוא נושא מרכזי בספר
ואי אפשר להתכחש אליו.
לכן אי אפשר שלא לחוש אמפתיה כלפי כותב המילים האלה.
ונדיר, האמת, שיצירה בדיונית
תעורר רגשות עזים כל כך... אצל הקורא.
כן, זו יצירה בדיונית נפלאה
ואני מאחלת לך כל טוב.
את מרגישה שעשית את הדבר הנכון.
שסטיבן בריגסטוק היה זקוק להכרה שלך.
וזה עזר גם לך.
כתיבת המילים האלה ואמירתן הכריחו אותך לחשוב על כאבו.
אולי ההרמוניה ביניכם שבה על כנה.
השטן התדפק על דלתי.
היא הבינה מי אני.
לא חשבתי אחרת. אבל נבהלתי כששמעתי את קולה.
הספר לא היה ״יצירה בדיונית נפלאה״
כפי שהיא כינתה אותו.
ומי כמוה ידע. רמאית.
היא ממש הקפידה לא להתנצל, לא לקבל אחריות.
ולא עניינה אותי ההכרה שלה בכאבי.
היא איחרה את המועד.
היא צריכה להרגיש אותו.
היא צריכה לסבול כמו שאני סבלתי.
ושערתה הארוכה והלבנה של ננסי הייתה סימן.
גושפנקה.
היא גרמה לי לחשוב מה עוד אוכל לעשות כדי לשמח אותה.
״תהיה אמיץ״, חשבתי.
בזכותך לא הרגתי את הבן שלי.
מה פתאום. את אוהבת אותו.
הוא מתוק מאוד.
הוא פשוט פצצת אנרגייה.
״אימא. אימא, את יכולה לראות?
אימא. תראי אותי. תראי אותי.״
ואת אוהבת את זה.
אני באמת אוהבת את זה.
כל רגע ורגע.
אבל האמת היא שכשאני רואה אותך אני מתחילה לקנא.
לקנא בי?
כן. במובן הטוב של המילה.
אני מקנאת בחופש שלך.
בחופש שלי?
אתה יודע, בחופש לחקור את העולם.
לטייל.
לקבל החלטות תוך כדי תנועה.
להכיר אנשים חדשים.
לנהל רומנים פרועים ומלאי תשוקה בכל מקום שאתה מגיע אליו.
אני לא בטוח כל כך.
אתה אומר שאתה לא מנהל רומנים פרועים ומלאי תשוקה?
ובכן, לא ממש.
למה?
טיילתי עם החברה שלי.
יש לך חברה?
כן.
איפה היא?
החברה שלך?
היא נאלצה לחזור ללונדון.
הבנתי.
כמה זמן אתם יחד, אתה והחברה שלך?
לא יודע.
בערך שנה?
ולפניה?
- מה? - היו לך הרבה חברות לפניה?
לא ממש.
סשה היא החברה האמיתית הראשונה שלי.
- סשה. - כן.
תמיד היית נאמן לסשה?
- כן. - תמיד?
כן.
בחייך. מעולם לא פנטזת על בחורה אחרת בבית הספר
או על איזו עלמה סקסית שראית
כשעמדת בתור למוזיאון הלובר?
- לא ממש. - קייט מוס?
סלמה הייק?
טוב, את יודעת.
מי?
במי אתה חושק?
קיילי?
קיילי מינוג?
קיילי.
כן. היא סקסית.
לא יודע.
יש לה פה יפהפה.
מה אתה אוהב בקיילי?
לא יודע. היא מושכת.
כן, אני מניחה שהיא... מושכת. כן.
אבל בפנטזיה שלך,
מה תעשה לקיילי?
את יודעת.
אני לא יודעת.
דברים.
אילו דברים תעשה לקיילי?
אני...
אנשק אותה.
על הלחי?
כן.
אני אנשק אותה גם על הפה.
נחמד מאוד.
מה עוד תעשה?
אני אגע בה.
איפה תיגע בה?
בעור שלה?
הוא רך?
העור של קיילי רך?
כן.
איפה עוד תיגע בה?
בפנים שלה.
רק בפנים שלה?
בשדיים שלה.
תיגע בציצים של קיילי?
איך תיגע בהם?
ברכות?
נעים לה?
אני חושב שכן.
אני בטוחה שנעים לה מאוד.
ו...
תיגע לקיילי ב...
פטמה?
כן.
תלחץ אותה בין האצבעות שלך?
כן.
היא זקופה?
א-אה.
ולך?
יש לך זקפה כשאתה נוגע בפטמה של קיילי?
כן.
היא מרגישה?
היא מרגישה שיש לך זקפה?
כן.
התמזל מזלה...
של קיילי...
להרגיש את הזקפה שלך.
כבר מאוחר, אני חושבת שאחזור לחדר שלי.
אבל אני אשמח לשמוע מה עוד תעשה...
לקיילי.
אז אלך לקבלה כי אני חושבת ששכחתי את המפתח שלי בחדר.
אולי תחכה כאן ואז תלך לשירותים?
בדרך לשם תמצא את המעליות.
מה דעתך על התוכנית?
טוב.
מה לגבי ניקולס?
אל תדאג לניקולס, הוא ישן כמו תינוק.
חדר 207.
סליחה, אתה יכול לחייב את החדר שלי, בבקשה?
- בטח. - תודה.
אני קלאודיו ברמנטי ממשרד המשפטים של פורטה דיי מרמי.
באנו לאסוף את החפצים של ג׳ונתן בריגסטוק.
קומה שנייה.
זה החדר.
ג׳ונתן ישן כאן?
כן, גברת בריגסטוק.
זו הייתה מתנת יום הולדת.
ליום הולדת 13.
יום הולדת 14.
אמרת שהוא צעיר מדי למתנה כזו.
ננסי התנגדה לכך שאתן את האולר לג׳ונתן,
אבל רציתי לעורר בו חיבה כלפיי.
מעולם לא הייתי קרוב אליו כמוה.
מתי הוא התחיל לעשן?
בטח הבחורה ההיא, סשה, גרמה לו לעשן.
ננסי מעולם לא התלהבה מסשה.
גם אני לא רציתי שהיא תהיה בחירת ליבו של ג׳ונתן.
מעולם לא ראיתי את המצלמה שלו.
ניקון, הטובה מסוגה, מתנה שהענקנו לו ליום הולדת 18.
תמיד הנחתי שמישהו במלון גנב אותה.
ננסי בטח מצאה אותה,
ואני תוהה מתי היא החליטה לפתח את התמונות.
נארוז הכול?
כן. אל תדאג בקשר לזה, סטיבן. אני אטפל בכול.
אתה יכול להאט בבקשה?
כמעט הגענו.
זה מה שאתה אומר ב־20 הדקות האחרונות.
שמע, לא יהרוג אותך להזיז את התחת הגדול שלך, זקנצ׳יק.
אני לא מודאג מהתחת שלי, אלא מהריאות שלי.
- אני מרגיש שאני עומד לקבל שבץ. - תפסיק להתבכיין.
למה החיוך הזחוח?
טיפש שכמוך.
- אידיוט. מה... לאן... - שלום, קלייר.
- שלום. מה שלומך? - מה שלומך?
טוב.
נחשי את מי הבאתי.
סטיבן.
בוא תפגוש את קלייר.
זו חנות הספרים המקסימה שלה והיא גם מוציאה לאור.
- נעים להכיר. - גם לי. אהבתי את הספר שלך.
באמת?
מאוד.
המלצתי עליו ללקוחות שלי. מכרנו לא מעט.
סטיבן התעקש להציג את הספר שלו בחנות הספרים שלך.
כן. הוא עמד על כך.
באמת? תודה.
אפשר לשאול למה?
קראתי עליה המון ו...
אני חושב שיש לך המון...
לא מעט לקוחות מפורסמים שאוהבים ספרים.
כן. יש כמה לקוחות.
התמזל מזלנו.
אולי נוכל לארגן הקראה של הספר שלך כאן.
כן.
אדם ת׳רוול היה אצלנו בשבוע שעבר.
יהיה לי לכבוד.
מעולה.
אתה יודע, לא ציפיתי שכך הוא יסתיים.
הופתעתי.
- זה רע? - לא.
ההפך, שמחתי מאוד שהיא קיבלה מה שמגיע לה.
היא נוראית.
כן, נכון.
סליחה. יש שולחן פנוי?
אפשר לקבל טוסט עם עגבנייה ואספרסו, בבקשה?
אמש קתרין ניסתה לשכנע את רוברט
שהספר לא מתאר את מה שקרה.
מבחינתו,
היא פספסה את ההזדמנות לספר לו את הגרסה שלה מזמן.
הוא יודע שמה שהוא עומד לקרוא קרה.
תיכנס.
תסגור את הדלת.
אני שמחה שבאת.
אני רוצה לשמוע עוד על קיילי.
תתקרב.
הגוף שלי לא חזר לעצמו מאז הלידה.
אני בטוחה שאתה רגיל לנשים צעירות יותר.
תתקרב.
תן לי את היד שלך.
איך אתה נוגע בשדיים של קיילי?
אתה יכול להראות לי?
טוב.
הוא רך?
א-הא.
אתה מרגיש את הפטמה שלי מזדקרת?
כן.
אתה יכול ללחוץ אותה?
ברכות.
אני מרגישה ש...
עומד לך.
בוא.
על הברכיים.
רד על הברכיים.
תתיר את השרוכים.
תוריד אותם.
אתה יודע מה לעשות?
רגע, רגע, רגע.
ברכות.
מעט למעלה יותר.
כן. כן, שם. אתה מרגיש אותו?
- רגע. אתה מרגיש אותו? - א-הא.
טוב. עכשיו תעטוף אותו בשפתיים שלך ועכשיו תמצוץ אותו בין השפתיים שלך.
כן, ככה.
ועכשיו עם הלשון שלך...
תעשה מעגלים קטנים.
הו, כן.
אלוהים.
- טוב. אתה מרגיש כמו הוא רטוב? - א-הא.
כן.
טוב, עכשיו קח את האצבע שלך, ושים אותה למטה.
כאן?
נמוך יותר.
תפעיל מעט לחץ.
אל תכניס אותה. רק מעט מעל.
- א-הא. - כן.
ועכשיו תמשיך להזיז את הלשון.
תעצור, תעצור.
אני מתחרט שלרוב חשבתי שג׳ונתן מפונק ואבוד.
ואני מתבייש בעובדה שמעולם לא האמנתי שהוא אמיץ.
אבל אני לא זוכר אף מקרה
שבו ג׳ונתן לא העדיף את עצמו על פני כל אחד אחר.
אף לא פעם אחת.
אז למה עכשיו?
למה הוא ניסה להציל את הילד?
האם זו הייתה סתם אימפולסיביות חסרת אחריות?
זה קרה שם. ליד כיסא המציל.
איפה היה המציל?
הוא טיפל בילד שנחתך בכף הרגל.
איך אתם בטוחים כל כך שמדובר בתאונה?
התקרית אומתה על ידי עדים רבים.
ג׳ונתן היה שחיין מעולה.
- אני ממש מצטער, גברת בריגסטוק. - היו עוד מעורבים?
רק האיש שהוציא אותו והמציל שניסה להציל אותו.
והגברת הבריטית, אימו של ילד.
איך קוראים לה?
קתרין... רייבנסקרופט.
קתרין רייבנסקרופט.
אני רוצה לדבר איתה.
אני מצטער אבל היא חזרה הבוקר ללונדון.
בהצהרתה אמרה שמעולם לא פגשה את ג׳ונתן.
היא עזבה?
סתם ככה?
אני רוצה ליצור איתה קשר.
את לא חושבת שזו החלטה שלה?
אני רוצה את פרטי ההתקשרות שלה.
אשיג לך את פרטי ההתקשרות שלה, גברת בריגסטוק.
ננסי.
ננסי!
אתה מרגיש?
כן.
יש לך טעם של מים מלוחים.
רחצתי בים.
אני רק עושה מה שעשית לי, באצבע שלי.
ממש כאן.
אני לא רוצה שתגמור עדיין.
בוא.
- רגע, רגע. - פאק.
- עכשיו תחפון את התחת שלי. - טוב.
תעשה את אותו הדבר עם האצבע.
כן.
- מעט לחץ... אל... - אני עומד... אני עומד...
- לא, חכה, חכה. - אני עומד...
חכה, חכה. לאט, לאט.
תאט. לאט.
פאק.
אוי, לא. אני מצטער.
- אל תצא. אל תצא. - אני מצטער.
אני מצטער. את... מטריפה.
את כמו גורו סקס.
לא פחות ולא יותר.
ברצינות. הדברים האלה עם ה...
האמת היא שאני...
אתה יודע, אלה דברים שפשוט רציתי לנסות.
מה זאת אומרת?
דברים שרציתי לעשות או שרציתי שיעשו לי.
כלומר מעולם לא עשית אותם?
זה שונה כשנשואים.
אבל לפני כן?
לא יותר מדי.
רק סקס נעורים, אתה יודע.
- מה? - מצטערת.
לא התכוונתי...
אבל את צודקת.
זה היה שונה.
כן, נכון.
אלוהים.
כבר?
א-הא.
אימא!
- הוא ער... - אני פה, מלאך.
תחזור לישון.
הוא...
בסדר.
נזכרתי בשיר שלימדתי.
שיר שמארק טוויין חרט על המצבה של בתו.
״שמש קיץ חמימה, האירי כאן בעדינות
רוח דרומית חמימה, נשבי כאן ברכות,
עשב ירוק ממעל,
היה קליל,
היה קליל.״
״לילה טוב, אהוב ליבי,
לילה טוב,
לילה טוב.״
- מבוסס על הרומן מאת רנה נייט -
- שאנטי שאנטי שאנטי -
תרגום: גלעד וייס