Prosim, Robert.
NEZNANEC
Odjebi.
Odjebi že!
Ne smeva zamuditi Rembrandtove razstave v Narodni galeriji.
Kot sva zamudila Pollocka in Moneta.
Prihodnji mesec pride ven novi Almodóvarjev film.
Pravijo, da usoda potrka na vrata.
Ni res.
- Kdo bi lahko bil v nedeljo? - Sosedi, ki jih moti dim.
Greš odpret ali ne?
Prav.
Usoda ne trka na nobena vrata.
Usoda ne prosi za dovoljenje.
Privrši brez obvestila
in te neusmiljeno stisne za telo in dušo.
- G. Brigstocke? - Ja.
Smeva naprej?
Nancy.
Stephen?
Policija je tu. V dnevni sobi.
Snemi to.
Ja?
Sva inšpektorja Duggins in Davis z londonske policije.
- Želita? - Prosim, sedita.
Sina imata, kajne?
Jonathana, 19 let.
- Potuje po Italiji? - Ja, res je.
Včeraj sva prejela njegovo razglednico.
Zelo nama je žal, Jonathan je včeraj umrl v nesreči.
Iskreno sožalje.
V kakšni nesreči?
- Utopil se je. - Bosta čaj?
Nesreča je bila. V mestu Forte dei Marmi.
Nesreča?
Ja. Italijanska policija je prepričana.
Morata v Italijo, identificirat sina.
Najbližje letališče je v Pisi.
Italijanske oblasti ne predajo pokojnika
brez uradne identifikacije.
Torej mogoče ni Jonathan? Je lahko pomota?
Ne, žal ni pomota.
Policija je pregledala sinovo torbo
- na plaži. - Lahko jo je kdo ukradel.
Njegov potni list so našli. Zelo mi je žal, gotovo je Jonathan.
Pokojnika ne morejo predati, dokler ga kdo ne identificira.
Potem ga lahko pripeljeta domov. Lahko to kdo naredi namesto vas?
Ne, nihče.
Tu je številka konzulata.
Tudi svojo vam bom dal, če boste kaj potrebovali.
Še enkrat, iskreno sožalje.
Ni naju treba spremiti.
Preveč mleka.
Prosim?
V čaju je preveč mleka.
Ja.
Žal mi je.
Pokličita, če bo kaj.
Jonathan.
Dobrodošli v omrežju O2.
Klicana oseba trenutno ni dosegljiva. Po pisku pustite sporočilo.
Robert. Razumem, da si jezen.
Ampak, prosim, pokliči me. Vedeti moram, ali si na varnem.
Rada bi mu povedala, zakaj si molčala.
Ne zaradi sebe.
Ampak zaradi njiju. Zaradi Roberta, predvsem pa zaradi Nicholasa.
Molčala si, da bi zavarovala sina.
Jonathanova smrt je to zagotovila.
Ni bilo potrebe, da bi še kdo trpel.
G. in ga. Brigstocke?
Pozdravljena, sem Richard Perkins.
Poslali so me s konzulata, da bi vama pomagal pri bolečem postopku.
Peljal vaju bom.
Ja, kar meni dajte, gospa.
G. Brigstocke? Kar z mano, prosim.
Oprostita za zamudo. Zapora na autostradi, hočem reči avtocesti.
Sonce je sijalo, kot da se ni nič zgodilo.
Težje je breme, bolj resnične so stvari.
Kip je nenadoma samo skala.
Robert, prosim. Pridi domov.
Prosim, pokliči me.
Jebi se.
Robert spozna, da se ne more peljati v službo.
Gotovo bi še vedno napihal.
Lahko bi poklical taksi, a se odloči za avtobus.
Po italijanskih zakonih moramo pokojnika pred potjo v tujino balzamirati.
Razumeta, kaj to pomeni?
Ga. Brigstocke?
- Njegov obraz ni nabuhel. - Prosim?
Rekli ste, da se je utopil, ampak nima nabuhlega obraza.
Ni razloga za vnetje. Ni bil dolgo pod vodo.
Kaj ima na roki?
Najbrž je rana, ki jo je dobil med nesrečo.
Ga. Brigstocke?
G. Brigstocke, lahko gremo.
Najlepša hvala.
To je najmanj, kar lahko naredim po vabilu na pico.
Ko si sina zabaval, da jo je pojedel.
Zabaval sem se. Rad imam otroke.
- Srečno v Rimu. - Hvala.
- Uživaj na potovanju. - Poskusil bom.
- Prav. - Pridi, Nicholas.
Oprosti.
Prav. Hvala.
Hvala tebi.
- Adijo, Jonathan. - Adijo.
- Jonathan? - Ja?
Bi počakal, da ga dam spat?
Zaslužiš si pošteno pijačo v zahvalo.
Ja. Ja, lahko počakam.
Super. Družba odraslih bi mi prišla prav.
V baru počakaj, medtem ko ga bom dala spat.
- Ja. - Super.
- Takoj pridem. - Prav.
Robert se že leta ne vozi z javnim prevozom.
Opazuje ljudi, s katerimi se po navadi ne vozi v službo.
Pomisli, da ženska verjetno dela v izmenah,
da preživlja sebe in družino.
Dobra ženska.
Ženska, ki ni nečimrna.
Ki nima časa za skoke čez plot.
Duha malico v nahrbtniku moškega, ki sedi dva sedeža proč.
Domneva, da je gradbinec.
Verjetno dela v hiši bogatega Londončana.
V hiši, kot je njegova.
Kjer bodo zavili z očmi, ko bo prosil za skodelico kave in stranišče.
Sprašuje se, ali so njegove misli rasistične ali pomilujoče.
Ali oboje.
Sklene, da verjetno so.
Ta domneva preprostosti.
Predsodek o malovrednosti njihovega obstoja.
Da je svetohlinski kreten, meni o sebi.
Ne veš, kaj hoče Stephen Brigstocke.
Opravičilo?
Priznanje krivde?
Veš, da moraš govoriti z njim, preden gre to predaleč.
Preden se jeza Stephena Brigstocka dotakne Nicholasa.
V shrambi imam še nekaj Nancyjine vložene hrane.
Od njene smrti se je nisem dotaknil.
Hranil sem jo za posebne priložnosti.
Danes je posebna priložnost.
Načrt je tekel brezhibno.
Njegovo uresničevanje
me je približalo Nancy.
Tu 020 7946 0534.
Ne Stephen ne Nancy se ne moreta oglasiti.
Pustite sporočilo z datumom, uro
in telefonsko številko, da pokličeva nazaj.
Lep dan.
Pozdravljeni. To je sporočilo za Stephena Brigstocka.
Sem Catherine Ravenscroft.
Prebrala sem Neznanca in...
Napisana je z močno čustveno predanostjo.
Knjigo prežema bolečina.
Nesporno.
Srčnost, s katero so bile napisane te besede, bralca mora ganiti.
In le redkokatero leposlovno delo
zmore pri bralcu vzbuditi tako močna čustva.
Ja, gre za izjemno leposlovno delo.
Želim vam vso srečo.
Zdi se ti, da si ravnala prav.
Da je Stephen Brigstocke potreboval tvoje priznanje.
To je pomagalo tudi tebi.
To, da si to izgovorila, te je prisililo, da pomisliš na njegovo bolečino.
Morda se je med vama vzpostavilo nekakšno ravnotežje.
Na moja vrata je potrkal hudič. Ugotovila je, kdo sem.
To sem pričakoval. Vendar me je njen glas vznemiril.
Delo ni bilo "izjemno leposlovno delo",
kot je rekla.
To je sama še najbolje vedela. Kakšna sleparka!
Previdno se je izognila opravičilu in temu, da bi prevzela odgovornost.
Ni me zanimalo to, da razume mojo bolečino.
Za to je bilo prepozno. Morala jo je občutiti.
Trpeti mora, kot sem jaz.
Nancyjin dolgi beli las je bilo znamenje.
Njeno odobravanje.
Pomislil sem, kako še ji lahko ugodim.
"Bodi drzen," sem pomislil.
Ker si me rešil pred tem, da sinu zavijem vrat.
Tega ne bi naredila, rada ga imaš.
Zelo prikupen je. Ampak poln energije.
"Mami, a pogledaš to?"
- "Mami, poglej me! Poglej me!" - To ti je všeč.
Res je.
Čisto vsak trenutek.
Ampak resno, ko te vidim, ti zavidam.
Meni zavidaš?
Ja. Ampak na lep način.
Zavidam ti svobodo.
Svobodo?
Lahko raziskuješ svet.
Lahko potuješ.
Sproti se odločaš.
Spoznavaš nove ljudi.
Povsod si lahko privoščiš divja, strastna razmerja.
Ne bi rekel.
Praviš, da nimaš divjih, strastnih razmerij?
No... Niti ne.
Zakaj ne?
S punco sem potoval.
Punco imaš?
Ja.
Kje pa je? Ta tvoja punca?
- Nazaj v London je morala. - A tako.
Kako dolgo sta skupaj?
Ne vem. Kakšno leto?
Pa pred tem?
- Kaj? - Si imel pred tem veliko punc?
Niti ne.
Sasha je moja prva prava punca.
- Sasha. - Ja.
Si bil Sashi vedno zvest?
- Ja. - Vedno?
Ja.
Res nisi nikoli sanjaril, da bi bil s kakšno drugo punco iz šole.
Ali kakšno seksi mademoiselle, ki si jo videl v vrsti pred Louvrom?
- Niti ne. - Kate Moss?
Salma Hayek?
Saj veš.
Kdo?
O kom sanjariš?
- Kylie? - Kylie Minogue?
Kylie.
Ja, res je seksi.
- Kaj pa vem. - Lepa usta ima.
- Kaj ti je všeč pri Kylie? - Ne vem. Zelo privlačna je.
Ja, res je privlačna.
Ampak v tvojih sanjarjenjih,
kaj ji delaš?
Saj veš.
Ne vem.
Stvari.
Kakšne stvari delaš Kylie?
Veš...
Poljubim jo.
- Na lice? - Ja.
Tudi na usta jo poljubim.
To je gotovo prijetno.
Kaj še delaš?
Božam jo.
Kje jo božaš?
Po koži?
Je mehka?
Je Kyliejina koža mehka?
Ja.
Kje še jo božaš?
Po obrazu?
Samo po obrazu?
Po prsih.
Kylie božaš po joških?
Kako jih božaš?
Nežno?
Ji je všeč?
Mislim, da.
Gotovo ji je zelo všeč.
Ali...
božaš Kyliejino
bradavičko?
Ja.
Jo stiskaš s prstoma?
Ja.
Je trda?
In ti?
Ti stoji, ko božaš Kyliejino bradavičko?
Ja.
Ona to čuti?
Čuti, kako trdega imaš?
Ja.
Kakšna srečnica je.
Kylie,
ki čuti, kako trdega imaš.
Pozno postaja. V sobo grem.
Ampak zelo rada bi slišala, kaj še delaš
Kylie.
Na recepcijo grem, ker sem ključe pustila v sobi.
Tu počakaj, potem pojdi na stranišče.
Na poti boš videl dvigala. Kaj praviš na to?
Prav.
Pa Nicholas?
Ne skrbi zanj. Spi kot top.
Soba 207.
Scusi. Lahko daste na sobo, prosim?
Certo.
Claudio Bramanti, s sodišča v Forte dei Marmiju.
Prišli smo po predmete Jonathana Brigstocka.
Drugo nadstropje.
To je ta soba.
Jonathan je spal tu?
Ja, ga. Brigstocke.
Darilo za trinajsti rojstni dan.
Štirinajsti.
Rekla si, da je premajhen zanj.
Nancy ni hotela, da dam Jonathanu nož.
Hotel sem pridobiti njegovo naklonjenost.
Nikoli mu nisem bil tako blizu kot ona.
Kdaj je začel kaditi?
Najbrž ga je na to navadila Sasha.
Sasha ji ni bila všeč.
Tudi jaz nisem hotel, da ostane z njo.
Fotoaparata nisem našel.
Najboljši nikon. Podarila sva mu ga za 18. rojstni dan.
Domneval sem, da ga je ukradel kdo iz hotela.
Najbrž ga je našla Nancy. Sprašujem se, kdaj je dala razviti film.
Bova to spakirala?
Ja. Pusti zdaj to. Jaz bom vse uredila.
- Lahko bolj počasi, prosim? - Skoraj tam sva.
To govoriš že 20 minut.
Ne bo te ubilo, če premakneš svojo veliko rit.
Ne skrbi me za rit, ampak za pljuča.
- Zdi se mi, da me bo kap. - Nehaj jamrati.
Zakaj se tako prekanjeno smejiš?
Tepec.
- Tepec? - Živjo, Claire.
- Živjo. Kako si? - Ti?
- Dobro. - Ugani, kdo je z mano. Stephen.
Stephen.
To je Claire.
To je njena lepa knjigarna. Pa tudi založnica je.
- Me veseli. - Enako. Vaša knjiga mi je bila zelo všeč.
Res?
Zelo. Strankam jo priporočam. Precej smo jih prodali.
Stephen je hotel, da se knjiga prodaja v tvoji knjigarni.
Vztrajal je pri tem.
Res? Hvala. Zakaj, če smem vprašati?
Veliko sem bral o njej...
In imate veliko
pomembnih strank, ki imajo rade knjige.
Ja. Nekaj ljudi pride. Srečo imamo.
Mogoče bi lahko organizirali branje vaše knjige.
Prejšnji teden je bil tu Adam Thirlwell.
- Počaščen bom. - Krasno.
Nisem pričakovala takšnega konca.
Presenetil me je.
- Je to slabo? - Ne.
Vesela sem, da je dobila, kar ji je šlo. Grozna je.
Ja, res je.
Oprostite, lahko dobim mizo?
Lahko dobim paradižnike s kruhom in espreso, prosim?
Catherine je prepričevala Roberta,
da knjiga ne opisuje resničnih dogodkov. Kar se njega tiče,
je davno izgubila možnost, da mu pove svojo različico.
Vedel je, da se je vse, kar bo prebral, res zgodilo.
Vstopi.
Zapri vrata.
Vesela sem, da si prišel. Rada bi slišala več o Kylie.
Pridi bliže.
Moje telo po porodu ni več enako.
Gotovo si vajen mlajših teles.
Pridi bliže.
Daj mi roko.
Kako se dotikaš Kyliejinih prsi?
Mi pokažeš?
Prav.
So mehke?
Čutiš, kako mi bradavička postaja trda?
Oja.
Jo stisneš?
Nežno.
Čutim ga.
Trd je.
Pridi.
Poklekni.
- A? - Poklekni.
Odveži vrvice.
Sleci jih.
Veš, kaj moraš narediti?
Čakaj, čakaj.
Nežno.
Malo više.
Ja, tam. Čutiš?
Čakaj. Čutiš?
Prav. Objemi ga z ustnicami in ga sesaj.
Ja, tako.
Zdaj pa z jezikom.
Drobne kroge delaj.
Ja. O bog.
Prav. Čutiš, kako mokra je?
Ja.
Prav, zdaj pa pojdi s prstom dol.
Tu?
Niže. Niže.
Samo malo pritisni.
Ne noter, ampak čez.
Ja. Premikaj jezik.
Nehaj.
Obžalujem, da sem Jonathana imel za razvajenega.
Sram me je, da nisem verjel v njegov pogum.
Vendar se ne spomnim,
da bi Jonathan kdaj najprej pomislil na koga drugega, ne nase.
Niti enkrat. Zakaj potem takrat?
Zakaj je poskusil rešiti tistega otroka?
Je bila le neprevidna impulzivnost?
Zgodilo se je tam, ob stolu reševalca iz vode.
Kje je bil reševalec iz vode?
Oskrboval je otroka, ki se je urezal v nogo.
Kako veste, da je bila nesreča?
- Dogodek je videlo več prič. - Jonathan je bil odličen plavalec.
- Zelo žal mi je. - Je bil vpleten še kdo?
Moški, ki ga je potegnil ven, in tisti, ki ga je oživljal.
In Angležinja, otrokova mati.
Kako ji je ime?
- Catherine Ra-Ravenscroft. - Catherine Ravenscroft.
Rada bi govorila z njo.
Zjutraj se je vrnila v London. Rekla je, da Jonathana ne pozna.
Odšla je? Kar tako?
Hočem govoriti z njo.
- Se ti ne zdi, da je to odvisno od nje? - Hočem njene podatke.
Priskrbel vam jih bom.
Nancy.
Nancy!
Čutiš?
Ja.
Okus imaš po slanem morju.
Kopal sem se v njem.
Počnem samo, kar si mi ti počel z mojim prstom. Tukaj.
Nočem, da ti že pride.
Pridi.
- Čakaj, čakaj. - Fak.
- Zdaj pa mojo rit. - Prav.
Enako naredi s svojim prstom. Ja.
- Malo pritisni. - Saj delam.
- Ne, čakaj. - Zdaj bom...
Čakaj, bolj počasi.
Bolj počasi.
O fak. Sranje. Oprosti.
- Notri ostani. - Oprosti.
Oprosti. Divja si.
Kot Yoda za seks.
Še zdaleč ne.
Resno. Te stvari z...
Če sem iskrena...
Nekatere stvari sem hotela poskusiti.
Kako to misliš?
Stvari, ki sem jih hotela početi ali da jih počnejo meni.
Ki jih še nisi počela?
Ko si poročen, je drugače.
Pa prej?
Ne veliko.
Najstniški seks, saj veš.
- Kaj? - Oprosti. Nisem...
Prav imaš.
To je bilo drugače.
Ja, res je bilo.
O bog.
Tako hitro.
Mami!
- Je bud... - Tu sem, angel.
Nazaj zaspi.
A je...
Prav.
Spomnil sem se pesmi,
ki jo je dal Mark Twain napisati na hčerin nagrobnik.
Toplo poletno sonce tu prijazno sije.
Topel južni veter tu nežno piha.
Zelena ruša zgoraj,
mehko lèzi, mehko lèzi!
Lahko noč, drago srce.
Lahko noč.
PO ROMANU RENÉE KNIGHT
Prevedla Lorena Dobrila