Ja.
Ja, lige der.
Du smager af mig.
- Ja? - Ja.
Jeg må rejse hjem til London i overmorgen.
Skal du absolut til Rom?
- Hvorfor? - Bliver du her ikke en dag længere?
- Vil du gerne have det? - Rigtig gerne.
Jeg vil virkelig gerne kneppe med dig hele natten i morgen.
Så må jeg vel blive her.
Hold da op.
Vent.
- Hvad? - Vent bare lige.
Hvad laver du?
Vent nu bare.
Nej.
- Nej. - Jo.
- Nej. - Tag dem på.
- Det mener du ikke. - Kom nu. Jeg ændrer mine rejseplaner.
- Det er det mindste, du kan gøre for mig. - Hold billederne for dig selv.
De er kun til mit uskyldige blik.
Og Side 9.
Jonathan. Nej, jeg mener det.
I løbet af dagen i morgen ignorerer vi hinanden. Det bliver sexet.
Hvis jeg ser dig i bikini, kan jeg nok ikke styre mig.
Det skal du.
Og så om aftenen mødes vi og eksploderer sammen.
Bliv nu ikke for gode venner med Nicholas. Hans far skal ikke høre om mors nye ven.
Ja, ja. Se på mig.
Hører du efter? Vi må lade, som om vi ikke kender hinanden.
Hvad, hvis jeg ikke kan?
Så må jeg dræbe dig.
Sexet.
Sæt dig ned.
Rør ved dine bryster.
Ja.
- Tag bh'en af. - Jeg har lige taget den på.
Tag den af. Kom nu.
Sådan. Klem dine bryster.
- Hvad? - Klem dem sådan...
Ja.
Okay. Spred benene. Læn dig tilbage. Spred benene.
Okay. Stik hånden ned i trusserne.
Ja. Stik en finger ind.
Rør ved dig selv.
Kom her.
Hvad er det, jeg kan mærke?
Så lækker.
Ja.
Fuck.
Robert må holde op med at læse.
Han forfærdes over en stærk og foruroligende følelse.
Ængstelsen og vreden, der stikker ham i maven, er søgt længere ned,
hvor flængen er svulmet op til en rejsning mellem hans ben.
- God bog? - Nej.
- En kop kaffe til? - Ja tak.
Nej, jeg mener... Ellers tak. Må jeg bede om regningen?
- Ja, jeg kommer med den. - Tak.
Han kan kun stole på teksten,
og der er nok af hans kone i bogen til at gøre hende genkendelig.
Den har også vist ham ting, han først indser nu.
Hun er en kvinde, der altid har fået sin vilje.
Hun har altid gjort, hvad hun ville.
Da Jonathan døde, gik noget i Nancy itu.
Hendes sind skrumpede ind til et lillebitte mørke,
og hun kunne ikke tænke på andet end vores søns fravær.
Omkring to måneder efter hans død
lykkedes det mig endelig at overtale hende til at gå en tur.
Hun gik op for at tage tøj på.
Nancy!
Nancy, vi går nu.
Hvorfor trak du mig op?
Jeg prøvede ikke på at begå selvmord.
Jeg ville bare vide det.
Jeg måtte bare vide, hvordan det var for ham.
De sagde, det var smertefrit.
At han må have mistet bevidstheden, inden han døde.
Men hvordan kan de vide det? Hvordan?
Hvordan kan de vide, at han ikke havde smerter? At det ikke gjorde ondt?
Hvordan skulle de kunne vide det?
Nancy, lad os nu få dig op af det kolde vand.
- Hvordan kan de vide det? Jeg hader dig! - Kom.
Kom nu.
Sæt dig ned, min egen. Sådan.
Nancy.
Kan du huske, hvor umådelig stort havet var?
Sådan.
Det kunne jeg ikke gengive i badekarret.
Det kunne jeg ikke.
Han må have været så bange.
Ja.
Og så ensom.
Ja.
Mor, jeg kan ikke finde Sandy!
Jeg fandt Sandy!
Hej, min skat.
Her lugter klamt.
Ja, jeg har ondt i maven. Jeg tror, det var pizzaen.
Også mig. Jeg pruttede.
- Gjorde du? - Efter pizzaen.
Kan vi købe en gummibåd til mig og Sandy?
- Vil du have en gummibåd? - Til mig og Sandy.
Alle er allerede kommet.
Velgørenhedskommissionens mrs. Stephenson har lagt en besked. Hun er meget oprevet.
Vissevasse. Hun hører fra mig efter mødet. Jeg må have en brusetablet.
Undskyld. Jeg sad oppe længe i går aftes for at gennemgå dokumenterne.
Nu bliver bestyrelserne grillet af finansudvalget,
så det er vores opgave at sikre, at kanaliseringen af statslige midler
gennem organisationens projekter aldrig fremstår tvivlsom.
I den værst tænkelige situation er vi hellere inkompetente end tvivlsomme.
- Forstået? - Ja.
Charles, kan du give os seneste nyt om det praktiske arbejde?
- Tak. - Tak, Robbie.
Situationen med det praktiske arbejde er forvirrende.
De midler, vi modtager gennem det land, er ikke bare underlagt statslige krav...
En af de velgørende organisationer er under skærpet tilsyn.
...der er blevet pålagt...
Robert er bevidst om organisationens fejltrin,
men han må skabe en fortælling, som kan understøttes af loven.
...afhængig af de statslige krav, men...
Han er glad for at være chef.
Han skal ikke præstere eller sige noget,
men blot observere, og det kan han nogenlunde overkomme.
- Ellers andet? - Det er fint.
Undtagelserne i sanktionslovgivningen
er kun gældende for os, hvis vi kan dokumentere specifikke...
For vi ved ikke, hvor længe den stemme holder. Det kan være en uge.
Det er problemet.
Det chok, du fik, da Robert konfronterede dig
med fotografierne, skærer atter gennem dig.
Han vil straffe dig. Det synes han, at du fortjener.
Vi må tilbage til arbejdet, og så mødes vi igen senere, ikke?
Catherine. Du ved nok den rektor, der forlod Rathbone College
lige efter Brigstockes pensionering?
De var venner på Cambridge. Jeg har hans telefonnummer.
Der er ingen historie. Glem det.
- Men skal jeg ringe til ham? - Drop det, Jisoo. Der er ingen historie!
Undskyld. Der er bare ingen historie i det, vel?
Bare glem det. Glem Stephen Brigstocke.
- Vil du have en kop te? - Ja tak.
Du ved godt, at du har holdt dele af dig selv skjult for Robert,
men det er først nu, du indser, hvor meget af ham du ikke kendte til.
Han har ladet sin vrede fylde alt,
så han er døv over for alt, du har at sige.
- Er alt i orden, Cathy? - Ja. Alt er fint, tak.
- Man siger, at det at flytte... - Mælk?
...er mere stressende end en skilsmisse, ikke?
- Er du okay? - Ja, fuldstændig, tak.
- Nej, du skal vente... - Værsgo.
- Godt. Ja, undskyld. - Du står i vejen. Tak.
Robert Ravenscrofts kontor.
Hej, Emily. Det er Catherine. Jeg tænkte på, om Robert er på kontoret.
Skal jeg hente ham?
Nej, jeg skal ikke tale med ham. Jeg skal bare aflevere noget.
- Han er her... - Det var en lettelse.
- Skal jeg finde ham? - Nej, det var fjollet af mig. Tusind tak.
Farvel, Catherine.
De mange år med hemmeligheder gjorde det nemt for Robert at dømme dig.
Din fejlagtige tro på, at du havde ret til at være tavs, har fældet dig.
Vil du låse op?
Den er låst!
Nancy holdt op med at arbejde.
Hun kunne ikke længere holde ud at være i selskab med børn.
Så jeg arbejdede for os begge to for at opretholde tilværelsen.
Nancy?
Se de her.
Han eksperimenterede med det nye kamera, jeg gav ham.
Se.
Det er meget abstrakte nærbilleder taget med zoom.
Det var noget af et øje.
Hvad er det?
Det er da mig, tosse.
- Det er her. - Ja. Selvfølgelig.
Jeg vidste ikke, at han tog det her.
Se. Han sniger sig ind på mor, der læser i sit haveblad.
Mor, der rejser sig op.
Se bare der!
Mor vasker op.
- Flere af mig, der vasker op. - Der er ingen billeder af mig.
- Du interesserede ham ikke. - Nej, tydeligvis.
Det kan jeg godt huske.
Det glædede Nancy at vide, at Jonathan havde haft så stor opmærksomhed på hende.
Han foretrak altid hende frem for mig.
Der er nogle kontaktprint her.
Jeg er sikker på, hun endnu ikke havde fremkaldt filmen fra Italien.
Men det kunne tænkes, at fotografierne her fik hende til at tænke på den.
Hun må have antaget, at hun fandt flere fotografier af sig selv.
De er meget åndelige.
Så lægger jeg den her.
Jeg tror, der skal være en dinosaurus.
Den skal have...
Og den skal have et firben.
Den skal have...
Sådan.
Jeg redder dig.
Sådan.
Hvad sker der?
Undskyld, frue.
Vil De kigge efter min søn, mens jeg går på toilettet?
- Naturligvis. - Tak.
- Nicholas. - Ja?
Damen holder øje med dig, mens jeg går på toilettet.
- Så du skal på lokum? - Jeg skal bare lige på toilettet.
...gråzone med organisationen, der modtager statslige midler, men...
Der er en dunkende masse i Roberts hoved, og en anden i hans mave.
Mørke knuder af noget, han ikke har følt i årevis.
Jalousi.
Han prøver at ignorere det og fokusere på nuet,
men han kan ikke tænke på andet end fortiden.
Undskyld. For at opveje underskuddet.
Med forlov, Charles. Der lader ikke til at være...
Fotografierne bliver ved med at dukke op i Roberts tanker.
Hans kones krop udstillet til andres nydelse.
Catherine, der nyder at blive beskuet.
Han havde altid vidst, at der var andre før ham,
men han havde levet med en vished om, at det var ham, der havde gjort en forskel.
Det var ham, der havde givet Catherine så stor nydelse,
at mindet om alle andre var blevet udvisket for altid.
Hun havde bedraget ham.
Du har været en god ven. Var det ikke for dig, var min bog ikke blevet udgivet,
og jeg havde slet ikke haft modet til at gå i gang med min nye roman.
Stephen, det er da fantastisk. Hvad handler den om?
Jeg har en figur i tankerne.
Jeg kan se ham. Jeg kan høre ham.
Jeg er stadig i researchfasen.
Jeg spekulerer på, om du kan hjælpe mig med noget.
Du har allerede brugt meget tid på det, så jeg vil nødig spørge.
Vær nu ikke fjollet. Fyr løs.
En af figurerne er en teenagedreng,
og jeg vil lave en Facebook-side til ham. En rigtig en.
Mener du en falsk side til en fiktiv teenager?
Ja, det er det vel.
Det virker ret klamt.
Nej, nej.
Der er mening med galskaben.
Han er heller ikke hovedpersonen.
Den handler i virkeligheden om en bedstefar.
En på vores alder. Og hans forhold til drengen.
Men jeg har brug for at forstå den verden, de unge forsvinder ind i på nettet.
Hvad de taler om. Hvad de godt kan lide.
Se dem bare.
- Hvad kigger de på? - Jeg forstår godt, hvad du mener.
Måske er det en dum idé, men jeg føler mig helt fortabt i al den slags ting.
Jeg håbede på, at du kunne hjælpe mig.
En begynderhåndbog til Facebook,
og hvad de unge ellers bruger til at kommunikere med hinanden.
Det er en fremmed verden for mig.
Øjeblik.
Kan du huske unge Tommy, der lavede vores hjemmeside?
Jeg tror, at det er lige ham, vi har brug for,
og at han kan hjælpe dig.
Det lyder godt. Endnu en gang tak, min ven.
Ja.
Noget af det skyldes jo manglende faktureringsmuligheder på området,
men den er 48,35% højere...
Og så borer et spørgsmål sig ind i Roberts hjerne.
Hvor var Nicholas, mens hans mor havde en affære?
På naboværelset?
Alene?
Sov han?
Hvad overværede han?
Hvor meget så han?
Hvor meget forstod han?
Det kan løse alle hængepartierne og udligne de udgiftsmæssige forskelle.
Jeg tror, det er løsningen.
Robert, hvad synes du?
Robert?
Nu mener han, at han må tage sig af Nicholas.
Han må tage ham under sine beskyttende vinger.
Der er meget at tænke over. Tak skal I have.
Robert, velgørenhedskommissionen...
- Hallo? - Hej, Nick. Det er far.
Det var dejligt at se dig i går aftes.
- Ja. - Kan vi mødes og snakke sammen i aften?
- Måske. - Perfekt. Jeg henter dig senere.
- Hej. - Hej.
I tankerne bladrer han gennem romanens sider.
Robert bliver knap nok nævnt.
Han fremstilles som en biperson, der ikke engang gør sig fortjent til et navn.
Ægtemanden.
Jeg tog fejl, da jeg antog, at gennemgangen af Jonathans ting
var tegn på bedring for Nancy.
Hun fik det snarere værre efterfølgende.
Hun nægtede at gå ud. Sådan levede vi i fem år.
Nancy og mig, alene med vores sorg.
Jonathans fravær fyldte hvert eneste øjeblik, alle rum og alting.
Jeg flytter ind på Jonathans værelse.
Hvabehar?
Jeg flytter ind på Jonathans værelse.
Jeg har brug for tid for mig selv.
Det anerkender jeg...
...men kan vi ikke nok tale om det?
Nej.
Du besøger din lokale boghandel.
Du vil slå lidt tid ihjel et sted, hvor du bliver beundret.
Du frygter, hvad der måske venter dig derhjemme.
- Hej, Catherine. - Hej, Claire.
- Tillykke med prisen. - Tak.
EN FULDKOMMEN FREMMED
Jeg ville høre om den bog, jeg bestilte, er kommet.
De fleste er kommet. Vi venter vist stadig på Ágota Kristóf-romanen.
Tak for Janet Malcolm-anbefalingen for resten. Den var fantastisk.
Det er en ny bog.
Forfatteren var her i formiddags. Det er en selvudgivelse, men den er ret god.
Du vil synes om den. Der er en helt igennem frygtelig kvindelig figur.
Nej, det er ikke dem alle sammen. Jeg ville også tale med dig om...
Pas dog på, din klodsede kælling.
Din skide...
Ja.
Nej, nej. Vent. Nej.
- Nej. Jeg må gå nu. - Hvorfor?
Nicholas er derude. Jeg må gå.
Vent et øjeblik, før du går ud, ikke?
Jeg tager med dig.
- Hvad? - Til London.
- I morgen. - Hvorfor?
Hvad mener du? For at være sammen med dig.
Nej, tag til Rom. Tag til Rom.
Find nye elskere.
Det vil jeg ikke. Jeg vil være sammen med dig.
Jamen det kan du ikke.
Hvorfor ikke?
Af tusind forskellige årsager. Jeg har en mand.
Det er jeg ligeglad med. Du behøver ikke forlade ham med det samme.
Nej.
Jeg har set, jeg kan flyve fra Pisa.
- Du kan ikke tage med mig. - Hvorfor ikke? Jeg vil gøre alt for dig.
Kan vi ikke bare tale om det senere?
Der er ikke noget at tale om. Jeg tager med.
Jeg ved, det også er det, du vil have.
Jeg har købt billetten.
- Jeg flyver hjem sammen med dig i morgen. - Nej.
Nicholas, hvor er den dame, der holdt øje med dig?
Det ved jeg ikke.
Er her en læge?
- Der skete ikke noget. - Ikke noget?
- Han har blodtab. - Han kommer sig.
- Han har det bedre i morgen. - Han skar sig. Ring efter en ambulance.
Er her en læge?
Der er en hval til.
Der er en blæksprutte til.
- Der er en... - Jeg tager en lur, ikke, Nicholas?
- Du må ikke gå nogen steder. - Okay.
Der er en haj til.
Der er en hval til.
Hvad?
Det er mig, Nancy. Jeg har aftensmad med.
Stil den udenfor.
Der kom en væmmelig stank fra værelset.
Hun havde kræft.
Hun havde smerter, men udholdt dem. Nød dem endda.
Smerten fyldte det tomrum, som Jonathan havde efterladt.
Jeg forbandede mig selv for at have været så svag og ikke være trængt ind.
Hun døde få måneder senere omgivet af visnede blomster
og fotografierne af vores afdøde søn.
Det er bedre end amerikanske selskaber, der kun tænker på merchandise.
Hvad ved de om fodbold?
Ja, det handler kun om, hvorvidt ejeren kan sælge T-shirts, ikke?
- Er det lige meget, hvem ejeren er? - Nej.
Jeg vil ærligt talt bare have det overstået.
Vi var rigtig gode i starten af sæsonen. Nu er det bare anderledes.
- Vi havde nær tabt til Luton. - Ja, vi har da problemer på The Bridge,
men det er meget vigtigt, at ejerne er hæderlige.
Nick holder mig med selskab her, mens du er væk.
Hvad?
Jeg hørte, at det er en stor historie, så du er væk længe.
Bare rolig. Jeg kunne forstå, at du har travlt, så jeg har pakket for dig.
- Robert... - Jeg bestiller en vogn, så du når flyet.
Hvad er det for en historie, mor?
Jeg får det ikke engang at vide. Det må være en stor afsløring af hemmeligheder.
Hej. Kan jeg få en taxa... Vil du op og se, om jeg har fået pakket alt?
Kingsgate Crescent 78. Fire minutter?
Fremragende. Det er helt fint.
Robert spekulerer på, om du bebrejder Nicholas din elskers død,
og om det er derfor, du altid har haft det så svært med din søn.
Skulle de bare have sagt...
Robert har altid dækket for dig,
udglattet tingene og støttet dig
og gjort alt for, at du ikke fik dårlig samvittighed. Aldrig kritiseret dig.
Før nu.
Nicholas!
Mor!
Hjælp! Hjælp mig! Hjælp!
Hjælp!
Nicholas.
Nej! Hold op! Hjælp!
Nej! Hold op!
Hjælp!
Kom så. Tag den!
Nicholas! Han kan ikke svømme!
Kom så, Guido. Tag den.
- Jeg har den. - Af sted.
Er du okay?
- Mor! - Ja, bare rolig.
Tak, mr. Jones.
Tak. Det var en meget fin højtidelighed.
Mange år tidligere havde vi købt to gravsteder på Kensal Green.
MINDES MED KÆRLIGHED JONATHAN BRIGSTOCKE
Men Jonathan døde før os
og blev begravet i den grav, der skulle have været min.
Og Nancy blev begravet ved siden af ham.
Det var hendes ønske.
Jeg bliver begravet alene.
BRITISK PAS
Din taxa er kommet.
Robert.
Jeg siger lige farvel til din mor.
Nick har læst bogen. Du må ikke fortælle ham...
- At hans mor er en løgner og hykler? - Det er jeg ikke.
Er alt i orden?
Ja, din mor er bare frustreret over noget med arbejdet.
Du ved, hvordan hun er.
Du er såret. Det forstår jeg godt.
Jeg er ikke såret. Det handler om hæderlighed.
Det mente mine forældre ikke, at du besad, men jeg valgte dig frem for dem,
fordi jeg naivt troede, du var det mest ærlige menneske, jeg havde mødt.
- Det er jeg også. - Er du ærlig?
I 20 år fortiede du, at vores søn nær var druknet.
Han var døden nær, fordi du faldt i søvn efter et skønt ferieknald.
- Jeg faldt i søvn... - Han var døden nær.
- Jeg skulle have sagt det. - Men affæren skulle skjules.
- Du foretrak, at din elsker døde. - Jeg ville have, at han døde.
Du fortjener os ikke. Gå så din vej.
Nick, sig farvel til din mor. Hun skal af sted nu.
Farvel, mor.
- Farvel, skat. - Kom nu. Du skal jo nå flyet.
Nicholas!
Slip mig!
Nicholas!
Mor er her.
Nicholas! Nicholas, er du okay? Nicholas!
Rolig nu. Du blev bange. Fryser du?
Du ryster helt, ikke?
Nu er du hos din mor. Kom her.
Det er godt. Kom.
Kom. Håndklæde.
Flot.
- Er I to okay? - Ja. Tak.
Kom så væk.
Nu får vi dig dækket til.
Hjælp!
Se derude. Der er en hånd ude på havet.
Hjælp!
Der er han!
- Jeg kan ikke se ham. - Han er der.
- Hvor? - Han er der. Kom nu!
Tag den, Augù!
Augù!
Redningskransen!
Kom så!
Ring 118!
Kom nu!
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti.
En...
En, to, tre, fire...
En, to, tre, fire, fem...
- ...seks, syv, otte, ni, ti. - Augù.
- En, to, tre... - Nu er det nok, Augù.
Vi kan ikke gøre mere.
Du skal ikke kigge. Det er ikke et rart syn for et barn.
Kom. Lad os gå.
BASERET PÅ RENÉE KNIGHTS ROMAN
Tekster af: Eskil Hein