IV. RÉSZ
Igen.
Igen, pont ott.
Énízű vagy.
- Igen? - Igen.
Holnapután vissza kell mennem Londonba.
Neked muszáj Rómába menned?
- Miért? - Miért nem maradsz még egy napot?
- Akarod? - Imádnám, ha maradnál.
Holnap egész éjszaka kúrni akarok veled.
Azt hiszem, maradnom kell.
Ó, te jó ég.
Várj.
- Mi az? - Csak várj.
Mit csinálsz?
Csak várj. Várj, várj.
Nem.
- Nem. - De.
- Nem. - Vedd fel.
- Most viccelsz. - Ne már. Változtatok az útiterven.
Ez a minimum, amit megtehetsz.
Ajánlom, tartsd meg a képeket magadnak.
Csak az én ártatlan szemem látja.
Meg a „Napi csaj” rovat.
Jonathan. Nem viccelek.
Holnap nem veszünk tudomást egymásról.
Az szexi lesz.
Ha meglátlak bikiniben, nem hiszem, hogy ellen tudok állni.
Muszáj lesz.
Aztán később, éjszaka összejövünk és felrobbanunk.
És ne barátkozz Nicholasszal.
Nem kell, hogy meséljen apukájának anyu új barátjáról.
Jó, jó. Nézz rám. Nézz rám.
Figyelsz rám? Ez komoly. Úgy kell tennünk, mintha nem ismernénk egymást.
És ha nem megy?
Akkor meg kell, hogy öljelek.
Szexi.
Ülj le.
Jó. És fogd meg a melled.
Ez az.
- Vedd le a melltartót. - Most vettem fel.
Vedd le. Kérlek.
Ez az. Jó, nyomd össze a cicid.
- Mi? - Nyomd össze, így...
Igen.
Jó. Nyisd szét a lábad. Dőlj hátra. Nyisd szét a lábad.
Jó. Tedd a kezed a bugyidba.
Ez az. Nyúlj be egy ujjal.
Simogasd magad.
Gyere ide.
Mi ez, amit érzek?
Olyan forró.
Ó, igen.
Baszki.
Robert kénytelen abbahagyni az olvasást,
úgy elborzasztja egy heves érzés, ami zavarja.
A gyomrát gyötrő szorongás és düh utat tört lefelé,
ahol a seb erekcióvá dagadt a lábai között.
- Jó könyv? - Nem.
- Még egy kávét? - Igen, köszönöm.
Nem, vagyis elég, köszönöm.
Megkaphatnám a számlát?
- Persze. Egy perc, és jövök. - Köszönöm.
Csak ebben a nyomtatott szóban bízhat,
és van elég a feleségéből a könyvben ahhoz, hogy ráismerjen.
A szöveg olyasmikre is rámutat, amiket ő eddig nem látott.
Hogy olyan nő, aki mindig megkapta, amit akart.
Mindig azt tette, amihez kedve volt.
Amikor Jonathan meghalt, Nancy összetört.
Az agya egy kis sötét valamivé zsugorodott,
és csakis a fiunk hiányára tudott gondolni.
Két hónappal Jonathan halála után
végül sikerült rábeszélnem, hogy menjünk el sétálni.
Felment, hogy felvegyen valami ruhát.
Nancy!
Nancy, mennünk kéne.
Miért húztál fel?
Nem akartam megölni magam!
Csak tudni akartam.
Csak meg kellett tudnom, mit érzett.
Azt mondták, nem fájt neki.
Hogy elájult, mielőtt meghalt.
De ezt honnan tudhatják?
Honnan?
Honnan tudják, hogy nem volt fájdalom? Hogy nem fájt neki?
Honnan tudhatnák?
Nancy, gyere, szállj ki a hideg vízből.
- Honnét tudnák? Gyűlöllek! - Gyere, gyere.
Gyere.
Ülj le, drágám. Így, ni.
Nancy.
Emlékszel, milyen végtelen volt az a tenger?
Így, szépen.
- A kádban nem tudtam reprodukálni. - Nem.
Nem tudtam.
Biztos nagyon megrémült.
Igen.
És nagyon magányos volt.
Igen.
Anyu, nem találom Sandyt!
Megtaláltam Sandyt! Megtaláltam Sandyt!
Szia, angyalom.
De undi szag van!
Azt hiszem, fáj a pocim. Szerintem a pizzától.
Nekem is. Fingtam.
- Tényleg? - A pizzától.
Lehet egy csónakunk, nekem és Sandynek?
Csónakot szeretnél?
Nekem és Sandynek.
Már mindenki bent van.
Mrs. Stephenson a Jótékonysági Bizottságtól üzent.
Az asszisztense szerint nagyon fel van dúlva.
A francba. Mondd, hogy hívom a megbeszélés után.
- Kéne egy Alka-Seltzer. - Hozom.
Bocsánat.
Nagyon sokáig fenn voltam, a dokumentumokat néztem át.
Most a kuratóriumot szorongatja az alsóház kincstári bizottsága,
így az a dolgunk,
hogy biztosítsuk, hogy a kormányzati segély átáramlása
az alapítvány egyes projektjein sehol se tűnjön simlisnek.
Ne feledjétek, ha bebasz a gebasz, az ügyetlen mindig jobb, mint a simlis.
- Érthető? - Igen. Értjük. Igen.
Oké, Charles, elmondanád, mi a helyzet most a terepen?
- Köszönöm. - Kösz, Robbie.
Szóval a helyzet a terepen,
az zavarba ejtő.
A pénzeken, amiket azon az országon keresztül kapunk,
nem csak a kormányzati követelményeket...
Az egyik ilyen alap intenzív ellenőrzésen megy át.
...kényszerítik ki...
Robert tud az alap jogsértéseiről,
de egy olyan narratívát kell kreálnia, amit a jog támogatni tud.
...a kormányzati követelmények, de...
Örül, hogy vannak, akik neki jelentenek.
Nem kell előadnia vagy beszélnie,
csak megfigyelnie, és erre még éppen képes.
- Kérsz még bármi mást? - Ez jó.
A szankciós jogszabályokba beépített kivételek
használhatóak lennének, ha bizonyítjuk a konkrét...
Nem tudjuk, milyen sokáig tart az a hang.
Akár egy hétig is eltarthat, tudod?
Ez a probléma.
A sokk, amit éreztél, mikor Robert kérdőre vont
a fotókkal, újra beléd hasít.
Azt akarja, hogy meg légy büntetve.
Úgy véli, megérdemled.
Folytassuk a munkát, és később újra összeülünk, jó?
Catherine.
Tudod, az igazgató, aki eljött a Rathbone College-ból,
- miután Brigstocke nyugdíjba ment... - Aha.
Ők barátok voltak Cambridge-ben. Megvan a száma.
Nincsen sztori. Állj le vele.
De felhívjam?
Állj le, Jisoo, mondom, nincs sztori!
Figyu, sajnálom.
Csak hát ebben nincs sztori, oké?
Nézd, felejtsd el. Felejtsd el Stephen Brigstocke-ot.
- Kérsz egy csésze teát? - Igen, kösz.
Tudod, hogy eltitkoltad egyes részeidet Robert elől,
de mostanáig nem esett le neked, te milyen sokat nem tudsz róla.
Hagyta, hogy a haragja betöltsön minden teret,
így süketté vált mindenre, amit mondasz.
- Minden rendben, Cathy? - Igen. Igen.
Minden jó, köszönöm.
- Azt mondják, a költözés... - Tejet?
...stresszesebb, mint a válás, igaz?
- Jól vagy? - Teljesen. Minden oké, kösz.
- Ó, nem. Várni kell... - Tessék.
- Persze. Ja, bocsi. - Elállod a mosdót. Köszönöm.
Robert Ravenscroft irodája.
- Igen, Emily. Szia. Itt Catherine. - Catherine.
Csak az érdekelne, hogy Robert most az irodában van-e.
Idehívjam?
Ó, ne. Nem kell be-beszélnem vele.
Csak be akarok adni valamit.
Bent van...
Megkönnyebbültem.
- Szóljak neki? - Nem, bocs. Butaság.
Köszönöm.
Viszlát, Catherine.
Évekig titkolóztál, ez segített Robertnek, hogy bűnösnek ítéljen.
Megbélyegzett az a téves hited, hogy jogod van a hallgatáshoz.
Kinyitnád az ajtót, kérlek?
Bocsá... Bezártam!
Nancy abbahagyta a munkát.
Többé nem bírt gyerekek közt lenni.
Így mindkettőnk helyett dolgoztam, csak hogy tovább ketyegjen az élet.
Nancy?
Ezt nézd meg.
Kísérletezett azzal az új fényképezővel, amit tőlem kapott.
Nézd.
Igazán absztrakt közelik, az objektívvel csinálta.
Jó szeme volt. Fantasztikus szeme.
Ez meg mi?
Ez én vagyok, te butus.
- Ez a rész. - Igen.
Persze. Persze.
Nem tudtam, hogy ezt lefotózza.
Nézd. Kilessük anyát, ahogy a kertészeti magazinját bújja.
Anya feláll.
Ezt nézd meg!
Anya mosogat.
Még több mosogatás.
Rólam nincsenek képek.
- Te nem érdekelted. - Nem, ez világos.
Erre emlékszem.
Nancynek jólesett
a tudat, hogy Jonathan annyi figyelmet szentelt neki.
Mindig jobban szerette őt nálam.
Van itt pár kontaktmásolat.
Akkor még biztos nem hívatta elő az Olaszországban talált filmet.
De könnyen lehet, hogy ezekről a fotókról jutott eszébe.
Biztos azt gondolta, újabb fotókat talál magáról.
Ezekben ott a spiritualitás.
Akkor ezt most leteszem.
Azt hiszem... csinálok egy dinoszauruszt.
Ennek lesz egy...
És ennek meg lesz egy gyíkja.
Ennek meg lesz egy...
Meg is van.
Megmentelek!
Így, ni!
Mi történik?
Elnézést. Elnézést, hölgyem.
Figyelne a fiamra, amíg elmegyek a mosdóba?
- Persze. - Köszönöm.
- Nicholas. Nicholas... - Igen?
...ez a néni fog rád vigyázni. Én elmegyek a mosdóba.
Szóval vécére mész?
- Gyorsan elmegyek a mosdóba. - Oké.
...szürke zóna az állami pénzeket kapó alapítványok esetében, de...
Egy lüktető massza van Robert fejében, és egy másik a gyomrában.
A sötét csomói valaminek, amit már évek óta nem érzett...
Ez a féltékenység.
Próbálja eltolni magától, és a jelenre koncentrálni,
de csak a múlt lebeg a szeme előtt.
Bocsánat. Hogy pótoljuk a hiányt.
Már megbocsáss, Charles, de nem tűnik úgy, hogy lenne...
A fotók képei peregnek újra és újra Robert agyában.
A felesége teste, kitárva mások örömére.
Catherine, ahogy élvezi, hogy nézik.
Mindig is tudta, hogy voltak előtte mások,
de mindig abban a bizonyosságban élt, hogy ő jelentette a vízválasztót.
Hogy ő volt az, aki olyan gyönyörben részesítette Catherine-t,
ami teljesen kitörölte mások emlékét.
Catherine becsapta őt.
Mindig jó barátom voltál.
Ha te nem vagy, nem adtam volna ki a könyvemet,
és egész biztos nem lett volna bátorságom belekezdeni az új regényembe.
Stephen, ez nagyszerű. Miről szól?
Van egy karakter a fejemben.
Tisztán látom. Tisztán hallom.
Még a kutatási fázisban vagyok,
és azon töprengtem, tudnál-e segíteni valamiben.
Már így is rengeteg időt öltél belém.
Ezért nem akarlak megkérni.
Ne hülyéskedj. Rajta, kérj csak meg.
Az egyik karakter egy tinédzser fiú,
és szeretnék csinálni neki egy Facebook-oldalt, egy igazit.
Mármint egy hamis oldalt egy fiktív tinédzsernek?
Igen, azt hiszem.
Ez durván beteg.
Nem, nem... Nem, nem, nem.
Van rendszer az őrült beszédemben.
Ő amúgy sem a főszereplő.
Ez igazából egy nagyapáról szól,
korunkbeli, és az ő kapcsolatáról a fiúval.
De meg kell értenem azt a világot,
amiben ezek a srácok eltűnnek, amikor felmennek a netre.
Hogy miről beszélnek. Hogy milyenek.
Nézd meg őket.
Mit néznek folyton?
Értem, hogy mondod.
Lehet, hogy rossz ötlet.
De én totál idiótának érzem magam ezekkel a dolgokkal.
Azt reméltem, te talán végigvezetsz ezen.
Idiótáknak szóló útikalauz a Facebookhoz,
meg azokhoz, amikkel a fiatalok kommunikálnak egymással.
Nekem nagyon idegen ez a világ.
Várj csak.
Emlékszel az ifjú Tommyra, aki a honlapunkat csinálta?
Igen, nos, szerintem ilyesfajta fickóra van szükségünk,
és ő fog tudni segíteni neked.
Ez remek.
Még egyszer kösz, öregem.
Igen! Juhú!
Juhú!
Nos, ennek egy része nyilván
a számlaképesség hiányának tudható be,
de ez 48,35%-kal magasabb...
És ekkor egy kérdés üt szöget Robert fejébe.
Hol volt Nicholas, miközben az anyjának afférja volt?
A szomszéd szobában volt?
Egyedül?
Aludt?
Minek volt tanúja?
Mennyit látott?
Mennyit értett meg?
Ezzel el tudunk varrni minden szálat, és pótolhatjuk a különbséget költségileg.
Szerintem ez a követendő út.
Robert, mit gondolsz?
Robert?
Most úgy érzi, gondoskodnia kell Nicholasról.
Védelmezőn a szárnyai alá kell vennie őt.
Sok az átgondolnivaló. Köszönöm, emberek.
Robert, a Jótékonysági Bizottság...
- Halló? - Nick. Nick. Szia, itt apa.
Figyelj, nagy öröm volt találkozni veled este.
- Aha. - Szabad vagy ma este?
Beszélnünk kéne.
- Lehet. - Perfekt. Érted megyek később.
- Oké, pá. - Oké.
Átpörgeti a fejében a regény lapjait.
Robertet alig említik.
Mellékszereplőként van megjelenítve, akinek még név se dukál.
A férj.
Tévesen feltételeztem, hogy Jonathan holmijának válogatása
Nancy felépülésének jele.
Sőt, inkább rosszabb lett utána.
Nem volt hajlandó kimozdulni.
És így éltünk öt esztendőn át,
Nancy és én, egyedül a gyászunkkal.
Jonathan hiánya kitöltött minden alkalmat, minden teret és minden tárgyat.
Beköltözöm Jonathan szobájába.
Hogy mondod?
Beköltözöm Jonathan szobájába.
Szükségem van az egyedüllétre.
Tiszteletben tartom...
de, kérlek, beszélhetnénk erről?
Nem.
Betérsz a helyi könyvesboltodba.
El akarsz tölteni némi időt egy helyen, ahol csodálnak.
Félsz attól, hogy mi várhat rád otthon.
- Szia, Catherine. Szia. - Szia, Claire.
Gratulálok a díjadhoz.
Köszönöm.
VADIDEGEN
Érdeklődnék, hogy a könyvek, amiket rendeltem, megjöttek-e.
A legtöbb megjött.
Azt hiszem, még várunk a Kristóf Ágota-regényre.
Apropó, köszönöm, hogy ajánlottad a Janet Malcolmot.
Valami fantasztikus volt.
Az egy új könyv.
Az író itt volt ma délelőtt. Magánkiadás, de meglehetősen jó.
Szerintem tetszene neked.
Van benne egy szörnyű női karakter.
Nem, ez még nem az összes.
És el akartam mondani még az...
Nem mondom! Vigyázz, te suta picsa!
Hé! Te baszott...
Igen.
Ne, ne. Várj! Ne!
- Ne, mennem kell. - Miért?
Nicholas kint van. Mennem kell.
Várj egy percet, mielőtt kijössz, jó?
Veled megyek.
- Tessék? - Londonba.
- Holnap. Amikor te. - Miért?
Hogyhogy miért? Hogy veled legyek, te buta.
Nem, nem. Menj Rómába. Menj Rómába.
- Nem... - Találj új szeretőket.
- Nem akarok. - Ugyan már.
Veled akarok lenni.
Hát, nem lehetsz.
Miért?
Mert egymillió oka van.
Nekem férjem van.
Nem izgat.
Nem kell azonnal elhagynod.
Nem.
Pisából is van gép, reggel kiderült.
- Nem jöhetsz velem. - Miért nem?
Tudod, hogy bármit megtennék érted.
Lehetne, hogy később beszéljünk erről?
Nincs miről beszélni. Megyek.
Tudom, hogy pont úgy akarod, mint én.
Már megvettem a jegyet.
- Holnap visszarepülök veled. - Nem. Nem.
Nicholas.
Nicholas, hová ment a néni, aki vigyázott rád?
Nem tudom.
Van itt orvos?
- Semmiség. - Ez semmiség?
- De csomó vért veszít. - Ugyan, rendbejön.
- Meglátjuk, holnapra hogy lesz. - Megvágta magát! Hívjunk mentőt!
Van itt orvos?
Ott van még egy bálna.
Ott van még egy tintahal.
- Ott van még... - Szundítok egyet, jó, Nicholas?
Ne menj sehová.
Oké.
Ott van még egy cápa.
Ott van még egy bálna.
Mi az?
Én vagyok, Nancy. Hoztam vacsorát.
Hagyd ott kint.
Éreztem a szobából kiáramló büdöset.
Rákja volt.
Fájdalmai voltak, de kibírta, még örült is neki.
A fájdalom kitöltötte az űrt, ami Jonathan után maradt.
Átkoztam magam, amiért ily gyenge voltam, és nem préseltem be magam ebbe az űrbe.
Pár hónappal később meghalt, rothadó virágok vették körül,
és a halott fiunk fényképei.
Szerintem ez jobb, mint egy amerikai cég,
amit csak az ajándéktárgyak izgatnak. Mit tudnak a fociról?
Igen, csak az számít, a tulaj eladja-e a pólókat, vagy sem, igaz?
- Nem igazán érdekel, ki a tulaj? - Nem. Oké.
Nem, csak azt akarom, hogy túl legyünk rajta, őszintén szólva.
Nagyon jók voltunk a szezon elején, és...
Nem tudom, most valami más lett.
- Majdnem kikaptunk a Lutontól. - Igen. Figyelj, tudod,
nyilván gond volt a Bridge-ben,
de ez nagyon fontos a tulajoknak, hogy feddhetetlenek legyenek.
Nick lesz a társaságom, amíg te távol vagy.
Tessék?
Hallom, hogy nagyon nagy sztori. Sokáig nem jössz vissza.
Ne aggódj.
Felfogtam, hogy rohansz. Bepakoltam egy bőröndöt neked.
- Robert... - Taxit kéne hívnom,
hogy le ne késd a gépet.
Mi a sztori, anya?
Anyád nekem se mondta el.
Biztos nagy leleplezés dugdosott titkokról.
Üdv. Kérnék egy kocsit a...
Felmész megnézni, hogy mindent bepakoltam-e?
Kingsgate Crescent 78. Négy perc?
Mesés. Nem, nagyszerű.
Robert azon töpreng, vajon Nicholast okolod-e a szeretőd haláláért.
És hogy vajon emiatt volt-e mindig olyan problémás a viszonyotok.
Szerinted tényleg azt mondták...
Robert mindig falazott neked,
elsimította a dolgokat, mindig támogatott,
igyekezett, hogy ne legyen bűntudatod, sosem kritizált vagy bírált téged...
egész mostanáig.
Nicholas!
Anyu! Anyu!
Segíts! Segítség!
Segítség!
Nicholas.
Ne! Állj! Segítség!
Ne! Hagyd abba!
Segítség!
Gyerünk! Kapd el! Kapd el!
Nicholas! Nem tud úszni!
Gyere, Guido! Vedd át!
- Fogom. Fogom. - Mehet!
Jól vagy?
- Anyu! - Jó. Ne félj.
Köszönöm, Mr. Jones.
Köszönöm. Szépen beszélt. Csodálatos búcsúztatás volt.
Évekkel korábban vettünk két parcellát a Kensal Greenben.
JONATHAN BRIGSTOCKE SZERETŐ EMLÉKÉRE
De Jonathan előttünk halt meg,
és abba a sírba temették, ami az enyém lett volna.
És aztán Nancyt Jonathan mellé temették.
Így akarta.
Engem egyedül fognak eltemetni.
BRIT ÚTLEVÉL
Itt van a taxid.
Robert.
Csak elbúcsúzok anyádtól.
Nick olvasta a könyvet. Nem mondhatod el neki...
Hogy az anyja hazug és képmutató?
Nem vagyok az!
Minden rendben?
Igen, minden rendben.
Csak anyádat feldúlta valami munkaügy.
Tudod, hogy milyen.
Szenvedsz. Megértem.
Nem. Nem szenvedek. Itt a tisztességről van szó, érted?
A szüleim mondták, hogy benned egy szemernyi sincs,
de én helyettük melletted döntöttem,
mert bután azt hittem, te vagy a legbecsületesebb, akit ismerek.
- Az vagyok. - Igen?
Becsületes vagy, mi?
Basztál elmondani 20 évig, hogy a fiunk majdnem megfulladt, igaz?
Majdnem meghalt, mert te elaludtál egy mesés vakációs kúrás után.
- Elaludtam... - Nem, nem! Majdnem meghalt.
- Mondanom kellett volna. - De féltél, hogy kiderül az affér.
- Nem affér volt. - Örültél, hogy a szeretőd meghal.
A halálát akartam.
Nem érdemelsz meg minket. Most tűnj el.
Nick, búcsúzz el anyádtól. Most elmegy.
Pá, anya.
- Szia, drágám. - Menj csak. Lekésed a gépet.
Nicholas!
Eresszen!
Nicholas!
Anyu itt van!
Nicholas! Nicholas, jól vagy? Nicholas! Nicholas!
Nyugalom. Megijedtél. Kihűltél?
Te reszketsz. Dideregsz, mi?
Már anyuval vagy, jó? Gyere. Gyere.
Semmi baj. Gyere.
Tessék. Törölköző.
Jól van, jól van.
- Jól vannak? - Igen. Köszönöm.
Helyet, helyet. Adjunk nekik helyet.
Így, betakarunk.
Segítség!
Se... Segítség!
Segítség!
Ott, bent! Nézzék! Valaki integet a tengerből!
Segítség!
Se...
Ott van!
- Ott nem látom. - Ott van! Ott van! Ott van!
- Hol? - Itt van. Menj, menj!
Fogd meg, Augù!
Hé!
Augù!
A mentőbója!
Hé, menjünk! Gyerünk!
Hívjatok mentőt!
Gyerünk! Gyorsan!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Egy...
Egy, kettő, három, négy...
Egy, kettő, három, négy, öt,
- hat, hét, nyolc, kilenc, tíz. - Augù, Augù, Augù.
- Egy, kettő, három... - Elég, Augù.
Hé. Nem tehetünk semmit.
Ne nézd. Ne nézd. Nem szép látvány egy gyereknek.
Gyere. Menjünk.
RENÉE KNIGHT REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Speier Dávid