Ja.
Ja, tam.
Po meni imaš okus.
- Ja? - Ja.
Pojutrišnjem moram nazaj v London.
- A? - Res moraš v Rim?
- Zakaj? - Še en dan ostani.
- Bi hotela? - To bi mi bilo zelo všeč.
Jutri bi rada vso noč seksala s tabo.
Potem pa moram ostati.
O bog.
Čakaj.
- Kaj? - Čakaj.
- Kaj delaš? - Samo počakaj.
Ne.
- Ne. - Ja.
- Ne! - Obleci ga.
- Se hecaš? - Načrt potovanja sem spremenil,
- to je najmanj, kar lahko narediš. - Te fotke zadrži zase.
Samo za moje nedolžne oči.
- In za Page Three. - Jonathan, resno.
Jutri čez dan se ne bova menila drug za drugega. Seksi bo.
Če te bom videl v bikiniju, se ne bom mogel upreti.
Moraš se.
Zvečer pa se bova dobila in eksplodirala.
Ne prijateljuj z Nicholasom.
Nočem, da očetu razlaga o maminem prijatelju.
Ja, ja. Poglej me.
Me poslušaš? Resno je.
- Pretvarjati se morava, da se ne poznava. - Kaj, če se ne morem?
Potem te bom morala ubiti.
Seksi.
Sedi.
Dotakni se prsi.
Ja.
- Sleci ga. - Pravkar sem ga oblekla.
Sleci ga. Prosim.
Stisni prsi.
- Kaj? - Stisni jih kot...
Ja.
Prav. Razpri noge. Nasloni se nazaj. Razpri noge.
Prav. Roko daj za hlačke...
Ja. Daj prst noter.
Božaj se.
Pridi sem.
Kaj to čutim?
Tako seksi.
Fak.
Robert mora nehati brati. Vznemiril ga je močan občutek.
Tesnoba in jeza, ki mu prebadata želodec, sta prodrli globlje
in med njegovimi nogami nabreknili v erekcijo.
- Dobra knjiga? - Ne.
- Boste še eno kavo? - Ja. Hočem reči, ne, hvala.
Mi prinesete račun, prosim?
- Ja, takoj bo. - Hvala.
Lahko le zaupa besedilu.
V njem je dovolj o ženi, da jo prepozna.
Pokazalo mu je tudi stvari, ki jih prej ni videl.
To je ženska, ki vedno doseže svoje.
Vedno počne, kar hoče.
Po Jonathanovi smrti se je Nancy sesula.
Njen um se je skrčil v majhno temno gmoto.
Premišljevala je le še o tem, da sina ni.
Dva meseca po njegovi smrti
sem jo končno zvabil na sprehod.
Šla se je gor obleč.
Nancy!
Nancy, iti bova morala.
Zakaj si me potegnil ven?
Nisem se hotela ubiti!
Samo vedeti sem hotela.
Morala sem vedeti, kaj je občutil.
Rekli so, da ni bolelo.
Da je pred smrtjo izgubil zavest.
Ampak kako to vedo? Kako?
Kako lahko vedo, da ni bolelo? Da ni trpel?
Kako lahko to vedo?
Nancy, spravi se iz mrzle vode.
- Kako vedo? Sovražim te! - Pridi.
Pridi.
Sedi, ljubica. Tako.
Nancy.
Se spomniš, kako širno je bilo tisto morje?
Takole.
- V kadi ga nisem mogla poustvariti. - Ne.
Nisem mogla.
Gotovo je bil strašno prestrašen.
- Ja. - In zelo osamljen.
Ja.
Mami, ne najdem Sandyja.
Sandyja sem našel.
Živjo, angel.
Fuj, smrdi.
Ja. Trebuh me boli. Najbrž je kriva pica.
Mene tudi. Prdel sem.
- Res? - Zaradi pice.
Lahko najamemo čoln zame in za Sandyja?
- Čoln bi rad? - Zame in za Sandyja.
Vsi so že tu. Ga. Stephenson iz komisije je pustila sporočilo.
- Po njeni pomočnici sklepam, da je besna. - Bedarija. Poklical jo bom.
- Alka seltzer rabim. - Prav.
Oprostite. Do pozno sem pregledoval te dokumente.
Komisija za nadzor financ zaslišuje skrbnike dobrodelnih skladov.
Poskrbeti moramo, da način pretoka državne pomoči
skozi dobrodelne projekte ne bo sumljiv.
Ne pozabite, vedno je bolje biti nesposoben kot sumljiv.
- Jasno? - Ja. Seveda.
Charles, povej najnovejše podatke s terena, prosim.
Hvala, Robbie. Stanje na terenu je zmedeno.
Sredstva, ki smo jih prejeli skozi tisto državo,
morajo ustrezati vladnim zahtevam in...
En dobrodelni sklad je pod strogim nadzorom.
Robert se zaveda nepravilnosti dobrodelnega sklada.
Vendar mora naplesti zgodbo, ki bo v skladu z zakoni.
V skladu z zahtevami vlade...
Vesel je, da mu poročajo.
Ni mu treba nastopati ali govoriti.
Samo opazuje, pa še to komaj.
- Še kaj? - Ne, hvala.
Izjeme, zajete v kazenski zakonodaji,
bi lahko za nas veljale le, če bi dokazali posebne...
Ker ne vemo, kako dolgo bo trajalo. Lahko traja en teden.
To je težava.
Šok ob tem, ko ti je Robert
pokazal fotografije, je znova zasekal skozte.
Hoče, da si kaznovana. Meni, da si zaslužiš.
Vrnimo se k delu in se potem znova sestanimo.
Catherine.
Ravnatelj, ki je odšel s kolidža Rathbone, ko se je Brigstocke upokojil...
- Na Cambridgeu sta bila prijatelja. - Ne bo članka. Pusti.
- Ga pokličem? - Nehaj, Jisoo. Ne bo članka.
Oprosti. Ampak nič takega ni, o čemer bi pisali.
Pozabi. Pozabi na Stephena Brigstocka.
- Boš čaj? - Ja, prosim.
Veš, da si del sebe skrivala pred Robertom.
Vendar se do zdaj nisi zavedala, koliko o njem ne veš.
Z jezo je napolnil vse prostore,
zato je bil gluh za tvoje besede.
- Je vse v redu, Cathy? - Ja. Vse je v redu, hvala.
- Pravijo, da je selitev... - Mleko?
...večji stres kot ločitev.
- Si dobro? - Seveda. Hvala.
- Ne, počakati moraš. - Izvoli.
- Oprosti. - Zapiraš pot do stranišča.
- Pisarna Roberta Ravenscrofta. - Emily, živjo, tu Catherine.
Je Robert ta hip v službi?
Grem ponj?
Ne, ni treba, samo nekaj mu moram prinesti.
- Tu nekje je. - Oddahnila sem si.
- Grem ponj? - Ne, oprosti. Najlepša hvala.
Adijo, Catherine.
Zaradi dolgoletne skrivnosti te je Robert laže obsodil.
Pogubilo te je zmotno prepričanje, da si imela pravico molčati.
- Lahko odkleneš, prosim? - Zaklenjeno je!
Nancy je pustila službo. Ni mogla biti več z otroki.
Zato sem delal za oba in rinil življenje naprej.
Nancy?
- Nancy? - Poglej jih. Glej.
Eksperimentiral je s fotoaparatom, ki sem mu ga dala.
Glej.
Abstraktni posnetki od blizu, posneti z zumom.
Kakšno oko. Čudovito je.
Kaj je to?
Jaz, tepček.
- Ta del. - Aja, ja. Seveda.
Nisem vedela, da jih je posnel.
Pritihotapil se je za mamo, ko je brala revije o vrtnarjenju.
Mama vstaja.
Glej to!
Mama pomiva.
Spet pomivam.
Mene pa ni na nobeni.
- Ti ga nisi zanimal. - Ne, očitno.
- Te se spomnim. - Nancy je veselilo,
da je bil Jonathan tako pozoren do nje.
Vedno jo je imel raje kot mene.
Neki indeksi fotografij so tu.
Takrat gotovo še ni razvila filmov iz Italije.
Sprašujem pa se, ali so jo k temu spodbudile te fotografije.
Verjetno je domnevala, da bo tudi na njih ona.
Poduhovljene so.
To bom odložil.
Dinozavra bom.
Ta bo imel...
Tu pa bo kuščar.
Na tem bo...
Tako.
Rešil te bom.
Tako.
Kaj se dogaja?
Oprostite, gospa.
Bi popazili na mojega sina, medtem ko grem na stranišče?
- Seveda. - Hvala.
- Nicholas. - Ja?
- Gospa bo pazila nate, na stranišče grem. - Lulat greš?
- Na stranišče grem. - Prav.
...sivo območje, kar zadeva državna sredstva za dobrodelne...
V Robertovi glavi je utripajoča gmota. V trebuhu prav tako.
Nekaj mračnega, česar ni občutil že leta:
ljubosumje.
Poskuša ga odriniti iz misli in se posvetiti trenutku, a vidi le preteklost.
Oprostite. Da bi nadomestili primanjkljaj.
Brez zamere, Charles, ampak tu ni...
Robertu se ves čas prikazujejo fotografije.
Telo njegove žene v užitek drugim.
Catherine, ki uživa, da jo tako gledajo.
Vedel je, da so bili pred njim drugi.
Vendar je živel v prepričanju, da je on poseben.
Da on nudi Catherine takšno zadovoljstvo,
da je to izbrisalo spomin na vse druge.
Prevarala ga je.
Dober prijatelj si.
Brez tebe ne bi objavil knjige.
In ne bi zbral poguma za pisanje novega romana.
Stephen, to je super. O čem pa govori?
V glavi imam lik.
Vidim ga. Slišim ga.
Še vedno sem na stopnji raziskovanja.
Bi mi lahko pri nečem pomagal?
Naklonil si mi že veliko časa, zato te nerad prosim.
Ne bodi trapast. Kar vprašaj.
En lik je fant, najstnik.
Zanj bi rad ustvaril resnično stran na Facebooku.
Lažno stran za izmišljenega najstnika.
Ja, nekaj takega.
To je precej srhljivo.
Ne, ne. Ne, ne.
Za to imam dober razlog.
Itak pa ni glavni lik.
Govori predvsem o dedku,
o nekom najinih let, in o odnosu s tem fantom.
Ampak razumeti moram svet,
v katerega ti otroci izginejo, ko grejo na splet.
O čem govorijo, kaj jim je všeč.
Poglej jih.
Kaj gledajo?
Razumem te.
Mogoče pa ni najbolj pametno.
Ampak za te stvari sem tak bebec.
Pomislil sem, da bi me vodil skozi to.
Facebook za telebane.
Ali drugo, s čimer mladi komunicirajo.
To je zame španska vas.
Trenutek.
Se spomniš Tommyja, ki nama je postavil stran?
Mislim, da bo pravi za naju.
Pomagal ti bo.
To bo super. Hvala še enkrat, prijatelj.
Nekaj od tega je očitno zato, ker ne moremo izdajati računov na terenu.
Vendar je 48,35 % višje...
Nato je Roberta prešinilo.
Kje je bil Nicholas, ko je mama prešuštvovala?
V sosednji sobi?
Sam?
Je spal?
Čemu je bil priča?
Kaj je videl? Koliko je razumel?
Tako bi rešili vsa odprta vprašanja in zmanjšali stroške.
Meni se to zdi korak naprej. Robert, kaj misliš?
Robert?
Pomisli, da mora paziti na Nicholasa.
Vzeti ga mora pod perut.
Premisliti moram. Hvala vsem.
Dobrodelna komisija...
- Halo? - Živjo, tu oči.
Sinoči sem res užival.
- Ja. - Si zvečer prost? Rad bi govoril s tabo.
- Mogoče. - Krasno. Pote bom prišel.
Adijo.
V mislih lista po romanu.
Roberta skoraj ne omenja.
Je obrobni lik, ki si ne zasluži niti imena.
Mož.
Motil sem se. Urejanje Jonathanovih stvari
ni pomenilo, da Nancy okreva. Nasprotno, po tem je bilo še huje.
Ni več hodila ven. Tako sva živela pet let.
Nancy in jaz, sama v svoji žalosti.
Jonathanova odsotnost je prežemala vsak trenutek, kotiček in predmet.
Preselila se bom v Jonathanovo sobo.
Prosim?
V Jonathanovo sobo se bom preselila.
Sama bi bila rada.
Razumem.
Ampak ali bi se lahko, prosim, pogovorila o tem?
Ne.
Greš v bližnjo knjigarno, da preživiš čas nekje, kjer te občudujejo.
Bojiš se, kaj te čaka doma.
- Živjo, Catherine. - Živjo, Claire.
- Čestitam za nagrado. - Hvala.
NEZNANEC
Ste mogoče dobili knjigo, ki sem jo naročila?
Večina je prišla. Mislim pa, da še vedno čakamo na roman Ágote Kristóf.
Pa hvala, da si mi priporočila Janet Malcolm. Fantastična je.
To pa je nova knjiga.
Pisatelj je bil tu zjutraj. Samozaložba. Precej dobra je.
Všeč bi ti bila. Glavni lik je grozna ženščina...
Ne, niso vse.
Hotela sem ti povedati o...
Pazi malo, presneta krava.
Ej! Klinčeva...
Ja.
Ne, čakaj. Ne.
- Ne, iti moram. - Zakaj?
Nicholas je zunaj. Moram.
Počakaj malo, preden greš ven.
S tabo grem.
- Kaj? - V London.
- Jutri. Tako kot ti. - Zakaj?
Kako to misliš? Da bom s tabo.
Ne, ne pojdi v Rim. Pojdi v Rim. Pojdi v Rim.
- Poišči si nove ljubice. - Nočem.
S tabo hočem biti.
Ne moreš.
Zakaj ne?
Tisoč razlogov je.
Poročena sem.
Vseeno mi je. Ni ga treba pustiti takoj.
Ne.
Lahko letim iz Pise.
- Ne moreš z mano. - Zakaj ne? Veš, da bi zate naredil vse.
- Potem se bova pogovorila. - Ni o čem govoriti. S tabo grem.
To si želiš toliko kot jaz.
Vozovnico že imam.
- S tabo se bom vrnil. - Ne. Ne.
Nicholas. Kje je gospa, ki je pazila nate?
Ne vem.
- Je kje zdravnik? - Saj ni nič.
- Močno krvavi. - Okreval bo.
- Juti bo že bolje. - Urezal se je. Pokličimo rešilca.
Je kje zdravnik?
Še en kit.
Še en ligenj.
- Še en... - Zadremala bom.
- Nikamor ne hodi. - Prav.
Še en morski pes.
Še en kit.
Kaj?
Jaz sem, Nancy. Večerjo sem ti prinesel.
Zunaj jo pusti.
Duhal sem smrad, ki je prihajal iz sobe.
Raka je imela.
Trpela je bolečine, vendar jih je prenašala, celo uživala je v njih.
Bolečina je napolnila prostor, ki je ostal po Jonathanu.
Jezen sem bil nase, ker sem bil tako šibek in nisem vdrl noter.
Umrla je čez nekaj mesecev, obdana z gnijočim cvetjem
in fotografijami najinega pokojnega sina.
Bolje kot korporacija ZDA, ki ji je samo do robe.
- Pojma nimajo o nogometu. - Samo da lastnik proda majice?
- Ti je vseeno, kdo je lastnik? - Ne.
Želim si, da bi se že končalo, če sem iskren.
Dobro smo začeli sezono,
ampak zdaj je nekaj drugače.
- Proti Lutonu smo skoraj izgubili. - Ja. Na Bridgeu smo res imeli težave.
Ampak pomembno je, da so lastniki pošteni.
Nick mi je prišel delat družbo, medtem ko te ne bo.
Kaj?
Menda imaš pomemben članek in te dolgo ne bo.
Ne skrbi. Domneval sem, da se ti bo mudilo in sem ti spakiral.
- Robert... - Taksi bom poklical, da ne zamudiš leta.
O čem pišeš, mama?
Še meni noče povedati. Najbrž o razkrinkanju velikih skrivnosti.
Živjo, rabim taksi... Greš preverit, ali sem ti spakiral vse?
Kingsgate Crescent 78. Čez štiri minute?
Krasno. Ne, super je.
Robert se sprašuje, ali si za smrt ljubimca krivila Nicholasa
in ali je zato vajin odnos tako težaven.
Robert te je vedno kril,
zgladil stvari in te podpiral.
Trudil se je, da se ne bi počutila krivo. Ni te kritiziral ali sodil.
Do zdaj.
Nicholas!
Mami! Mamica!
Na pomoč! Na pomoč!
Na pomoč!
Nicholas.
Ne, nehaj! Na pomoč!
Ne! Nehaj!
Na pomoč!
Daj, zgrabi!
Nicholas! Ne zna plavati!
Daj, Guido, primi ga.
- Imam ga. - Daj!
Si dobro?
- Mami! - Ne boj se.
Hvala, g. Jones.
Hvala. Lep obred.
Pred leti sva kupila dva grobova na Kensal Green.
V LJUBEČ SPOMIN JONATHAN BRIGSTOCKE
Toda Jonathan je umrl pred nama.
Pokopala sva ga v grob, namenjen meni.
Nancy pa je pokopana ob njem.
Tako je hotela.
Jaz bom pokopan sam.
Taksi je tu.
- Robert. - Od mame se bom poslovil.
Nick je prebral knjigo. Ne povej mu...
- Da je njegova mama lažnivka in hinavka? - Nisem.
Je vse v redu?
Ja. Mama je zaskrbljena zaradi službe. Saj jo poznaš.
Prizadet si. Razumem.
Ne, nisem prizadet. Za poštenost gre.
Moji starši so rekli, da nisi poštena, pa sem se odločil zate, ne zanje.
Ker sem verjel, da si najbolj pošten človek na svetu.
- Saj sem. - Oja. Ja? Poštena si?
Dvajset let mi nisi povedala, da se je sin skoraj utopil.
Ker si po čudovitem poletnem fuku zaspala na plaži.
- Zaspala sem... - Skoraj bi se utopil.
- Vem, da je narobe. - Razmerje si hotela skriti.
- Ni bilo razmerje. - Raje si videla, da umre.
Hotela sem, da umre.
Ne zaslužiš si naju. Pojdi.
- Nick, pozdravi mamo, odhaja. - Adijo.
- Adijo, srček. - Dajmo, da ne zamudiš leta.
Nicholas!
Pustite me! Nicholas!
Mamica je tu.
Nicholas! Nicholas, si dobro? Nicholas!
Pomiri se, prestrašil si se. Te zebe?
Saj drhtiš.
Zdaj si pri mami. Pridi sem.
V redu je.
Brisačo.
Bravo!
- Sta dobro? - Ja. Hvala.
Umaknite se! Umaknite se!
Pokrili te bomo.
Na pomoč!
Na... Na pomoč!
Na pomoč!
Tam, glejte! Iz morja gleda roka!
Na pomoč!
Na...
Tam je!
- Ne vidim ga. - Tam je, tam!
- Kje? - Tam. Pojdi.
Primi ga, Augù!
Augù!
Rešilni obroč!
Gremo! Dajmo!
Pokličite 118!
Dajmo!
Ena, dve, tri, štiri, pet, šest, sedem, osem, devet, deset.
Ena...
Ena, dve, tri, štiri,...
Ena, dve, tri, štiri, pet,
- šest, sedem, osem, devet, deset. - Augù.
- Ena, dve, tri... - Dovolj, Augù.
Ne moremo pomagati.
Ne glej. To ni prizor za otroka.
Pojdimo.
PO ROMANU RENÉE KNIGHT
Prevedla Lorena Dobrila