Totuus on, että järkytyin -
sinä päivänä, kun Robert jätti meidät ja palasi Lontooseen.
En halunnut hänen lähtevän.
Meillä oli Nickin synnyttyä vain vähän yhteistä aikaa,
mutta en halunnut hänen valitsevan perheen ja työn välillä.
Siellä oli meri ja aurinko paistoi kirkkaasti,
mutta en vain halunnut olla siellä yksin.
ENSIAPU
Lähdetään.
Aja.
- Kaikki hyvin? - Sinä, nopeasti.
- Kiitos. - Kiitos teille.
Nicholas?
Luoja.
Robert. Herää.
Robert?
Robert, herää.
Herää nyt.
Voi helvetin kuustoista. Herää.
Missä Nick on?
- Mitä helvettiä teet? - Missä Nick on?
En tiedä. Kai ystävän luona.
Missä hän on? Hänet pitää löytää.
Hänen piti tulla eilen töistä kotiin syömään,
- mutta entä sitten? Hän on 25-vuotias. - Ei.
Hän soitti aamuneljältä. En saa häntä kiinni.
- Hän ei vastaa puheluihini. - Se oli kai taskupuhelu.
- Ei. Hän oli kamalassa kunnossa. - Niinkö?
- Hän nyyhkytti. - Vai niin.
Hän ei sanonut mitään.
- Hän vain parkui. - Niinkö?
Hei, Nick.
Kamu. Isäsi tässä. Soita, kun heräät. Haluan tietää, että olet hengissä.
No niin. Olet rakas. Heippa.
- Hän tietää. - Tietää mitä?
- Mitä kerroit hänelle? - Häh?
- Mitä kerroit minusta? - En mitään, mutta aion kertoa.
No, nyt on vähän myöhäistä.
- Joku ehti ensin. - Miten niin? Kuka?
Se helvetin hullu pääsi häneen käsiksi.
Mitä? Tarkoitatko Nickin henkeä pelastaessaan hukkuneen pojan isää?
- Sen nuoren miehen... - Voi ei.
...jota panit ja jonka kielsit tavanneesi, kun hän kuoli lastamme pelastaessaan.
Sitäkö helvetin hullua tarkoitat?
- Olet uskomaton. - Etkö ymmärrä?
Poikamme on vaarassa, Robert. En ole kuullut häntä sellaisena.
Minä pelkään.
Kyllä vain. Pelkäät näyttäväsi pahalta. Oli selvää, että hän saisi tietää.
Olisin itse halunnut kertoa.
Tämä on sinun syytäsi. Olet vastuussa tästä.
- Syyllisellä ei ole väliä. - Mitä odotit?
Miten luulit hänen reagoivan? Olit hänen äitinsä. Olet vastuussa tästä.
- Et välittänyt hänestä. - Salasana?
Olit niin gigolosi lumoissa,
- että päästit pojan yksin rannalle... - Salasana?
- ...vaikka hän ei osannut uida. - Salasana?
Hän ei osannut uida.
- Kertoisitko hänen salasanansa? - En tiedä sitä,
koska kunnioitan hänen yksityisyyttään. Annan hänelle perusmyötätuntoa.
Mitä hänen pitäisi ajatella sinusta?
Siis olit hänen äitinsä. Sinun piti suojella häntä.
Et suojellut. Keskityit vain...
Hän polttaa taas. Tiesitkö?
Älä anna kasvatusohjeita, kun olet ollut poissa 20 vuotta.
Miten kehtaat? Mitä helvettiä luulet minun tehneen?
- Luoja. Hän sai potkut. - Mitä? Eikä saanut.
Missä hän vietti päivän, kun luulit hänen olevan töissä?
Tiedätkö yhtään, kenen kanssa hän voisi olla?
Ystävienkö? Minä en tiedä, onko hänellä ystäviä.
Tiedätkö sinä?
Hän mainitsi tyttöystävän. En ole tavannut. En tiedä nimeä.
Minä...
En ole varma, onko tyttö olemassa.
Ei, ei.
Kultaseni?
Onko se Nick?
Niin?
Vaikka Nancy kuvaili tapahtumat -
Jonathanin ja Catherine Ravenscroftin välillä yksityiskohtaisesti ja tarkasti,
hän tietenkin muunsi joitakin faktoja.
Niin kirjailijat tekevät.
Esimerkiksi Jonathan matkusti Eurooppaan tyttöystävänsä kanssa.
Siihen faktaan Nancy ei koskenut.
Hän kuitenkin muutti syyn Sashan aikaiselle paluulle.
Muistatko auringonpimennyksen?
Englannissa on täysi sellainen kerran vuosisadassa,
ja se tuli pilvisenä päivänä.
Mitä haaskausta.
Hyvin brittiläistä. Ei viitsi vaivautua.
- Se oli viimeinen tilaisuuteni nähdä se. - Voimme aina yrittää nähdä seuraavan.
- Matkustaa. - Madagaskarilleko?
- Mikä ettei? - Höpsistä. Aivan naurettavaa.
Älä haaskaa aikaa vaan tee jotain jääkaapille.
Se ärsyttää minua.
- Haloo. - Hei, Nancy.
Hei, Emma. Kiva kuulla sinusta.
Ymmärrän.
Ei, ei. En tiennyt. Ei.
No, he saavat itse hoitaa välinsä kuntoon.
Ei suurennella asioita, Emma. Emme tiedä, mitä siellä tapahtui.
Ei. Selvästi tyttäresi liioittelee, koska...
Se on hölynpölyä.
Ei, se on hyvin äärimmäistä.
Ei se oikeasti ole tarpeen.
Hyvä on. Mukava puhua kanssasi. Kiitos soitosta. Kuulemiin.
Mitä?
- Mitä tapahtui? - Se oli Sashan äiti, Emma.
Sasha palasi Lontooseen.
Milloin...
Hän ja Jonathan riitelivät, ja hän häipyi.
Se tyttö on sekaisin.
Teetkö lopun tuosta ärsyttävästä äänestä?
Sashan täti ei kuollut. Se ei ollut syy kotimatkaan.
Kirja oli sepitetty,
mutta se vapautti totuuden painolastistaan -
ja antoi sen nousta pinnalle.
Hän sai infektiivisen endokardiitin johdosta aivoinfarktin.
Aivohalvauksenko?
- Niinkö? - Se on yleistä -
- huumeita piikittävillä. - Luoja.
- Selviääkö hän? - Tila on vakaa juuri nyt,
mutta on liian aikaista määritellä vamman laajuutta -
- ennen herättämistä. - Vamman?
- Mitä tarkoitatte? - Neurologisia vammoja.
Millaisia?
Motoriset, kognitiiviset, puhe. Ei pitäisi spekuloida.
Hänen tilansa on vakaa, ja pitää keskittyä siihen.
Tohtori.
- Anteeksi. Pitää... - Milloin herätätte hänet?
Teemme vielä tänään kokeita. Jos ne näyttävät hyvältä,
herätämme hänet huomenna.
- Mutta toipuuhan hän täysin? - Se on mahdollista.
Millä todennäköisyydellä? Kokemuksenne perusteella.
Joka tapaus on erilainen. Olen pahoillani. Voimme vain odottaa.
Catherine ja Robert jatkavat kyselemistä, minkä tietävät hyödyttömäksi,
mutta jatkavat toivoen saavansa erilaisen vastauksen.
- Toivomansa vastauksen. - Tohtori.
- Anteeksi. Minun pitää... - Niin.
- Kiitos. - Kiitos.
Saat istua hänen luonaan ensin, jos haluat.
Huomaat miettiväsi, onko Nicholas aina ollut altis -
kuolemaan nuorena.
Hänet pelastettiin jo kerran,
mutta pelkäät, että tällä kertaa hän ei ole niin onnekas.
Robertin ajatukset ovat sekaisin.
Nicholas sairaalassa aiheuttaa vahvan syyllisyyden ja ahdistuksen tunteen.
Mutta ne eivät syrjäytä mustasukkaisuutta,
jota hän tuntee nuorta miestä kohtaan, jolla oli suhde hänen vaimoonsa -
ja sitten pelasti hänen lapsensa.
Marttyyri, joka kuohitsi hänet pysyvästi.
Hän ajattelee myös keskusteluaan Stephen Brigstocken kanssa -
edellisenä iltana.
Miehen nöyryyttä, vaatimattomuutta -
ja tämän valtavaa ymmärrystä ja myötätuntoa.
Stephen ja hänen vaimonsa olivat pyytäneet vain -
tavata pojan, jota pelastaessa heidän poikansa kuoli.
- Löytyikö? - Jep.
- Kaikki hyvin? - On.
Syötin jo käyttäjänimesi ja salasanasi.
Napauta, ohjekeskus, miten poistan tilini -
ja poista sitten tilisi pysyvästi.
Hyvä on. Se kysyy, miksi haluan poistaa tilin.
Minkä valitsen?
Minkä vain. Ihan sama.
Hyvä on, valitsen huolet yksityisyydestäni.
Se kertoo, että poisto on lopullinen.
Niin. Se on harmi.
Yksi parhaita töitäni.
Syötä salasanasi taas.
"Vahvista."
"Haluatko varmasti poistaa..."
ANTEEKSI, SIVU EI OLE SAATAVILLA
Oli sääli antaa Jonathanin Instagram-tilin mennä.
Mutta oli aika alkaa siivota. Pyyhkiä sormenjälkeni pois.
Se on poissa.
Niin.
Valmista.
Helppoa.
PUHELU ROBERT RAVENSCROFTILTA
- Tuo on sinulle, Tommy. - Kiitti.
Voit ostaa uusia ystäviä.
- Haloo. - Hra Brigstocke. Robert tässä.
- Niin. - Robert Ravenscroft.
Onko sopiva aika?
Tietenkin.
Valitettavasti soitan varsin ikäviä uutisia.
Nicholas on sairaalassa.
Se on kamalaa. Ikävä kuulla.
Onko hän kunnossa?
On liian aikaista olla varma, mutta tila vaikuttaa vakaalta.
Saanko kysyä, mikä ongelma on?
Kyllä.
Nicholas on kamppaillut riippuvuuden kanssa...
- Heippa. - ...aika pitkään.
Olen pahoillani.
En osaa kuvitella, miltä teistä tuntuu.
Niin, se on varsin vaikeaa.
Saanko kysyä...
Voisinko käydä katsomassa Nicholasia sairaalassa?
- Siis, jos se on teistä sopivaa. - Tietenkin voitte.
Hän on Itä-Actonin sairaalassa teho-osastolla.
Kiitos.
Olisiko...
Olisiko mahdollista käydä jo myöhemmin tänä iltana?
Siitä vain. Minäkin ilahdun näkemisestänne.
Kiitos teille. Kiitos. Rukoilen Nicholasin puolesta.
- Kuulemiin. Pärjäilkää. - Kiitos.
Yllätyin, kuinka helposti palaset loksahtivat paikoilleen.
Poika on narkkari.
Tietenkin on.
Ja isä, merkityksetön ääliö,
antoi juuri minulle haluamani tarjottimella.
Piti vain tarttua siihen.
Siitä päivästä rannalla -
muistan sen olleen hyvin kirkas ja kuuma.
Nicho...
Sinä! Sinä!
Ja muistan olleeni yksinäinen.
Muistan myös ajatelleeni, kuinka kärsivällinen äiti olin,
ja syyllisyyden sen ajattelemisesta.
Silloin näin hänet ensi kertaa.
Mietin, kuinka kauan hän oli ollut siinä tuijottamassa meitä.
Olin kovin vaivaantunut. Tunsin olevani jotenkin paljas.
Ja ajattelin kameran olevan kallis niin nuorelle.
Hän oli kai jo ottanut meistä kuvia,
mutten muista hänen tehneen niin.
Robert ei päästä sinua hänen lähelleen.
Vuorottelette siis Nicholasin vierellä.
Tavallaan olet helpottunut, ettet näe häntä.
Sinulla ei ole tilaa ajatella häntä.
Haluat vain olla poikasi kanssa,
ja joka hetki on kallisarvoinen.
Hei, kamu.
- Haloo. - Hei, Catherine.
Olen Sarah Fincham henkilöstöosastolta.
Hei, Sarah. Miten voin auttaa?
Toimistossa oli välikohtaus eilen. Simon ei halua tehdä virallista valitusta.
Silti meidän pitää kirjata, että hyökkäsit hänen kimppuunsa.
Se menee tietoihisi.
Ymmärrän.
Olen pahoillani,
muttemme voi sallia kenenkään olla kurinpitomenettelymme yläpuolella.
Meidän täytyy siis tutkia syytöksiä,
joita hra Brigstocke teki, koska ne ovat vakavia.
- Ovatko? - Ymmärrät varmasti sen.
Kyllä. Kyllä.
Haluaisitko sanoa jotain tässä vaiheessa?
En.
Laitan sinut aluksi viikon vapaalle, toistaiseksi.
- Seis. Tarkista hengitys. - Catherine? Oletko siellä?
Kyllä. Olen täällä.
Ymmärrän, että sinulla on ollut paineita töissä.
Ei se johdu töistä. Minulla ei ole ollut työpaineita.
No, se on hyvä kuulla.
Laitanko sinut saikulle?
- Kyllä kiitos. - Kuule, mietin, mahtaisiko olla apua,
jos puhut vihanhallinnastasi jonkun kanssa.
Voisimme auttaa maksamalla valmennuksen.
Tietenkin joku riippumaton ja luottamuksellinen. Miltä kuulostaa?
- Olisiko se... - Anteeksi, en voi puhua nyt.
Olen sairaalassa.
Luoja. Olen pahoillani. Kaikki hyvin?
Ei. Kaikki ei ole hyvin.
Ai. Anteeksi.
Selvä. Paljon kiitoksia.
Heippa.
Tiedät, että paljon vaalittu maineesi on jo murskana.
Ettei mikään sinulle ole enää ennallaan.
Etkä välitä.
Päätin käyttää Jonathanin deodoranttia.
Minulla oli jo Nancyn villatakki ylläni.
Me kolme palauttaisimme tasapainon yhdessä.
Iltaa.
Etsin Nicholas Ravenscroftia.
Iltaa.
Tulin katsomaan Nicholas Ravenscroftia.
Iltaa.
VIEMÄRINAVAAJA
Tulin katsomaan Nicholas Ravenscroftia.
Iltaa.
Tulin katsomaan Nicholas Ravenscroftia.
Hyvä poika.
Hyppää. Hyppää!
Flirttailinko hänen kanssaan, kun näin hänen katsovan?
Teinkö jotain, minkä hän käsitti väärin merkiksi?
En usko tehneeni.
Mennään syömään.
Onko nälkä?
Mutta täytyy myöntää, että se pikku hymy,
se pieni yhteys, antoi minulle puhtia.
Ja kun kävelin pois rannalta, tunsin hänen katsovan minua takaa.
Koko toimistosi on kai jo lukenut sen kirjan,
muttei sillä ole väliä enää.
JISOO KIM - Ikävä kuulla Nicholasista. Olethan kunnossa?
Mitä tapahtuukin, ainakin se osa on ohi.
Tiedät, että jos Nicholas selviää, ei ole enää salaisuuksia.
Hän tietää kaiken.
Tarkistan ja palaan asiaan.
Selvä. Kiitti. Pikku hetki.
Tässä. Kiitti.
- Iltaa. Voinko auttaa? - Nicholas Ravenscroft.
Anteeksi. En kuullut.
Tulin katsomaan Nicholas Ravenscroftia.
Niin. Hra Ravenscroft sanoi, että tulette. Jos seuraatte minua, vien teidät.
Minun pitää varoittaa,
että Nicholas on kiinnitetty useisiin laitteisiin,
joten voi olla aluksi hieman pelottavaa.
Onko selvä? Mutta hänen tilansa on nyt vakaa.
Iltaa. Nicholasin isoisä on täällä.
Kiitos.
- Iltaa. - Iltaa.
Kiitos.
Viimeinen sänky vasemmalla.
Kiitos.
Pian veisin kaiken Catherine Ravenscroftilta.
Sydämeni laukkasi -
ja korvani jyskyttivät odotuksesta, kun lähestyin maaliani.
Ja Nicholas oli jo yli puoleksi kuollut.
Sain hänet siihen tilaan koskematta sormellakaan häneen.
Hän ei tuntisi mitään.
Itse asiassa mukava tapa kuolla.
Parempi kuin hukkuminen.
Hän tarvitsi vain pienen tönäisyn.
En välittänyt seuraamuksista.
Vain sillä oli väliä,
että Catherine Ravenscroft kärsisi kuten minä ja Nancy kärsimme.
Tässä ovat avaimet.
- Kiitti. Isänne on täällä. - Anteeksi kuinka?
- Isänne on Nicholasin kanssa. - Ei, is...
Mitä teet? Hän ei saa olla täällä.
Mitä sinä teet? Pois poikani luota.
Pois poikani luota!
Oletteko kunnossa? Älkää liikkuko. Rauhoittukaa.
- Isänne halusi vain... - Hän ei ole isäni.
- ...katsoa poikaanne. - Kuka luulet olevasi, kun tulet tänne?
Annoin sinulle joka tilaisuuden. Tulin kotiisi puhumaan.
- Halusin vain nähdä Nicholasin voinnin. - Et edes avannut ovea!
Hän ei saa olla täällä.
- Et vastannut puheluihini. - Tarvitsen apua.
- Tulkaa mukaamme. - Ei, tulkaa mukaamme.
- Rauhoittukaa. - Hän yrittää satuttaa poikaani.
Pitäisi alkaa soitella.
Kertoa ihmisille tapahtuneesta.
Pitäisi soittaa Sashalle ensin.
On oikein, että hän on ensimmäinen.
En halua hänen kuulevan keltään muulta.
TERVEISET PISASTA
Hei, Emma.
Nancy Brigstocke tässä. Voisinko puhua Sashan kanssa?
Tiedätkö, milloin hän palaa?
Ymmärrän, mutta tämä on tärkeää.
Voisitko kuunnella minua?
Meillä on järkyttäviä uutisia.
Jonathan on kuollut.
Sitä...
Jonathan on kuollut. Sitä tarkoitan.
Hän hukkui Italiassa mereen pelastaessaan lasta.
Tee sinä niin.
Kiitos.
Mitä hän sanoi?
Sasha oli ulkona, mutta hän kertoo, mitä tapahtui.
Mitään muuta?
Hän ottaa osaa.
Ei muuta.
Hänen piti lopettaa.
Emme tienneet, kertoiko Sashan äiti tyttärelleen,
mitä tapahtui, vai ei, koska emme kuulleet heistä enää.
Jokin sai Jonathanin tyttöystävän Sashan -
pakenemaan kotiin vanhempiensa luo ja jättämään Jonathanin yksin Italiaan.
Siellä tapahtui jotain, mikä sai tytön äidin soittamaan vihaisen puhelun.
Nicholas nukkui mielellään yksin,
kunhan pidin välillämme olevan oven auki,
jotta hän näkisi minut, jos hän heräisi.
Ja silmät suljettuaan hän nukkui aina sikeästi.
Muistan selkeästi onnen tunteen sinä iltana.
Tajusin olevani aidosti rento,
että kaikki olikin ollut hyvin.
Nautin ajastani kahden kesken Nicholasin kanssa.
Päätin viedä illan loppuun -
viinilasillisen äärellä terassillani.
Katsoisitteko suoraan eteenpäin?
Siitä oli kauan, kun nainen oli ollut huolissaan minusta.
Tuntui mukavalta tuntea hänen kätensä, jotka varoivat satuttamasta minua -
- ja varoivat kipuani. - Pupillit kolme milliä.
Kiitos.
Hänen äänensäkin oli hellä.
Hänen huolensa minusta oli aitoa, ja olin kiitollinen hänen kiltteydestään.
No niin. Sillä lailla.
- Miltä tuntuu? - Ihan hyvältä kai.
Olen hieman poissa tolaltani.
Voin kuvitella. Saitte aikamoisen iskun.
Se nainen on kuin aviomieheni. Tiedän, miltä sellainen hyökkäys tuntuu.
Elintoiminnot ovat normaalit.
- Kerro, jos tarvitset jotain. - Kiitos.
- Pärjäilkää, Stephen-herra. - Kiitos.
Olette valmis.
Olette kunnossa.
Pari päivää on paikat kipeänä. Annan lääkettä särkyyn.
Voitteko antaa jotain, mikä auttaa nukkumaan?
- Varmuuden vuoksi. - Toki.
Hei. Täällä on vieras.
Olen pahoillani. Kuulin tapahtuneesta ja tulin heti.
Tiedän, mitä vaimoni teki, ja olen pöyristynyt.
Olen kovin pahoillani.
Ei se teidän syytänne ole.
Hän kai järkyttyi, kun näki minut siellä.
Ettekö kertonut hänelle kutsuneenne minut?
Me emme oikeastaan puhu.
Tiedän, että se on outoa, kun ottaa huomioon, miten sairas Nick on,
mutta minä...
Minun on vaikea ymmärtää, miksi hän teki tekonsa,
tai miksei edes kertonut minulle.
Tulin kaukaa bussilla,
koska halusin todella nähdä Nicholasin.
Tiedän, että sitä vaimoni Nancy olisi halunnut.
Hän olisi halunnut tilaisuuden tutustua poikaan,
jonka puolesta poikani antoi henkensä.
Tulisitteko sitten uudestaan?
- Tarkoitatteko todella sitä? - Tietenkin.
Nicholas haluaisi sitä.
Jos teitä hermostuttaa, älkää suotta.
Se olisi ihana lahja hänelle.
Tuo on huomaavaista. Kyllä. Tekisin sen mielelläni.
- Kiitos. - Tässä ovat särkylääkkeet.
Ottakaa kaksi.
En saisi tehdä tätä, mutta näillä nukahdatte illalla.
Ottakaa vain yksi.
Hyvä on. Kiitos. Kyllä.
Olette ollut hyvin kiltti minulle. Paljon kiitoksia.
- Ei kestä. Turvallista kotimatkaa. - Kiitti.
Minun todella pitäisi lähteä.
- Olen hyvin väsynyt. - Totta kai.
Kaikesta oli tullut monimutkaisempaa,
ja hetken luulin, että piti antaa kohtalon tuoda oikeutta.
Oli mahdollista, että Nicholas Ravenscroft kuolisi aivan itse -
tarvitsematta väliintuloani.
Hän sai aivoinfarktin, hoitaja sanoi.
Ja että hän saattaa selvitä -
mutta voi olla vakavasti vammautunut lopun elämäänsä.
Se oli miellyttävää muttei riittänyt.
En halunnut antaa Catherine Ravenscroftille tilaisuutta -
esittää uutta roolia omistautuneena äitinä -
ja pyyteettömästi hoitaa vammautunutta poikaansa.
Ei, halusin hänen kärsivän poissaolon aaveesta.
Vain kuolema on peruuttamaton.
Vasta sitten voisin tappaa hänet.
Luulin menettäneeni tilaisuuteni.
Mutta sitten pojan isä, kovin heikko olento,
- antoi minulle kultaisen avaimen. - Ovet avautuvat.
Minun täytyi vain käydä taas Nicholas-rukan luona.
Ovet sulkeutuvat.
Scusi. Saanko lasin valkoviiniä huoneeseeni?
Certo.
Minä hymyilin, kyllä.
Koska minua nolostutti enkä halunnut näyttää epäystävälliseltä.
Olin vaivaantunut, koska tiesin hänen tietävän, että olin yksin.
En ollut enää tottunut olemaan yksin.
Enkä todellakaan ollut tottunut, että minua katsottiin siten.
Hänen kameransa, hänen kiihkeä huomionsa.
Se hermostutti minua, mutta täytyy myöntää, että myös innosti.
Ehkä haaveilen tästä hetkestä myöhemmin.
Ehkä.
Ehkä en.
Tässä olit, kun poliisi tuli kertomaan poikasi kuolemasta.
Istu alas.
Keitän teetä ensin.
Tuo pitäisi korjata.
UNILÄÄKE
Vahvaa?
En välitä.
Kirjasi on erittäin yksityiskohtainen.
En kirjoittanut sitä vaan Nancy.
Hän oli hyvä kirjailija.
Hän onnistui kuvailemaan paikat hyvin tarkasti.
Kävimme siellä, muistatko?
- Kävimme paikassa, missä se tapahtui. - Silti on vaikuttavaa,
miten paljon hän pystyi päättelemään kourallisesta kuvia.
Sitä hyvät kirjailijat tekevät.
He ottavat todellisuuden osasia ja punovat ne yhteen niin,
että ne paljastavat suuremman totuuden.
Istu alas.
Niin.
On todella vaikuttavaa, miten vaimosi onnistui kirjoittamaan -
niin vakuuttavasti niin monista asioista olematta paikalla, kun ne tapahtuivat.
Hän oli vaikuttava.
No niin.
Nyt voin aloittaa.
On aika kuulla minun ääneni.
PERUSTUU RENÉE KNIGHTIN ROMAANIIN
RAUHAA RAUHAA RAUHAA
Tekstitys: Jari Vikström