Bila sem nemirna, ko naju je Robert zapustil in se vrnil v London.
Nisem hotela, da gre.
Od Nickovega rojstva sva imela zelo malo časa zase.
Vendar nisem hotela, da bi moral izbirati med družino in službo.
Morje je vabilo, sonce je pripekalo,
vendar tam nisem hotela biti sama.
Greva!
Pelji!
Ste v redu?
- Hvala. - Hvala.
Nicholas?
O bog.
Robert? Zbudi se.
Robert?
Robert, zbudi se.
Zbudi se že. Jebenti.
Zbudi se.
Kje je Nick?
- Kaj delaš, jebenti? - Kje je Nick?
- Najbrž pri prijateljih. - Kje je? Najti ga morava.
Včeraj je šel v službo. Večerjal naj bi doma. 25 let ima!
Zjutraj ob štirih me je klical.
- Ne prikličem ga. - Najbrž je klical pomotoma.
- V groznem stanju je bil. - A res?
- Jokal je. - A res?
- Nič ni rekel. Samo jokal je. - A res?
Živjo, Nick.
Tu oče. Pokliči me, ko se zbudiš. Preverjam, ali si živ.
Rad te imam. Adijo.
- Ve. - Kaj ve?
Kaj si mu povedal?
- Kaj si mu povedal o meni? - Nič.
- Ampak nameravam. - Za to je malo prepozno.
- Nekdo te je prehitel. - Kaj? Kdo?
Tisti kurčevi norec.
Misliš na očeta fanta, ki se je utopil, ko je reševal Nicka?
Oče mladeniča, s katerim si fukala, potem pa zanikala, da ga poznaš,
potem ko je umrl med reševanjem najinega otroka? Ta kurčevi norec?
- Neverjetna si. - Ne razumeš? Najin sin je v nevarnosti.
Tak še ni bil.
- Bojim se. - Oja, bojiš se za ugled.
Jasno je bilo, da bo izvedel. Želim si, da bi mu jaz povedal.
Ti si kriva za to. Ti si odgovorna.
- Ni važno, kdo je kriv. - Kaj si pričakovala?
Kako pa naj bi se odzval?
Njegova mama si. Ti si odgovorna za to.
- Ni ti bilo mar zanj. - Njegovo geslo?
- Zaradi ljubimca si ga pustila na plaži. - Poznaš njegovo geslo?
- Geslo! - Pa še plavati ni znal.
- Povej mi že njegovo geslo. - Ne poznam ga.
Ker spoštujem njegovo zasebnost. In kažem osnovno skrb zanj.
Kaj naj si misli o tebi, Catherine? Njegova mama si.
Ti bi ga morala varovati. Pa ga nisi. Mislila si samo na...
Spet kadi. Si vedel?
Ne govori, kako naj vzgajam sina, ko si bila 20 let odsotna.
Kako si drzneš? Kaj, hudiča, misliš, da sem počel?
- O bog, službo je izgubil. - Kaj? Ne, ni.
Kje je bil potem ves dan, ko si mislil, da je v službi?
Se ti sanja, s kom bi lahko bil?
S prijatelji? Saj sploh ne vem, ali ima prijatelje.
Veš ti?
Omenil je, da ima punco.
Ne poznam je, ne vem, kako ji je ime.
Nisem prepričan, da sploh obstaja.
Ne, ne, ne.
Srček?
Je Nick?
Ja?
Čeprav je Nancy opisala dogajanje
med Jonathanom in Catherine izjemno natančno,
je nekaj stvari seveda prikrojila. To je za pisatelje normalno.
Na primer, Jonathan je po Evropi potoval s punco.
Tega Nancy ni spreminjala.
Spremenila pa je razlog, zaradi katerega se je Sasha vrnila.
Popoln sončni mrk je v Angliji enkrat na sto let.
Pa je bilo oblačno.
- Kakšna škoda. - Zelo britansko. Tako pač je.
To je bila moja zadnja priložnost, da ga vidim.
- Lahko potujeva tja, kjer bo naslednji. - Na Madagaskar?
- Zakaj ne? - Neumnost. To je smešno.
Nehaj posedati in naredi kaj s presnetim hladilnikom. Ob živce me spravlja.
- Halo? - Živjo, Nancy.
Živjo, Emma. Lepo te je slišati.
A tako.
Ne, ne. Nisem vedela.
No, prav je, da sama rešujeta medsebojne spore.
Ne napihujva zadeve, Emma.
Saj ne veva, kaj se je zgodilo.
Ne, tvoja hči pretirava, ker...
Neumnost.
To je zares pretirano.
To je čisto nepotrebno.
Prav, lepo te je bilo slišati. Hvala za klic. Adijo.
Kaj je?
- Kaj je bilo? - Sashina mama je bila.
- Sasha se je vrnila v London. - Kdaj...
Z Jonathanom sta se sprla in je odvihrala domov.
Punca je kriza.
Boš ustavil ta zoprni zvok ali ne?
Sashi ni umrla teta. To ni bil razlog za vrnitev.
Knjiga je leposlovje.
A je resnici omogočila, da se dvigne iz balasta
in splava na površje.
Doživel je infarkt, poleg tega ima vnetje endo...
- Infarkt je doživel? - To je pogosto pri ljudeh,
- ki si vbrizgajo mamila. - Bo v redu?
Trenutno je stabilen. Prezgodaj je, da bi ocenili posledice.
- Kakšne posledice? - Nevrološke. Ampak niso nujne.
- Kakšne nevrološke posledice? - Motorične, kognitivne, govorne.
Ne ugibajmo. Stabilen je, to je zdaj najpomembnejše.
Doktor?
- Oprostite. - Kdaj ga nameravate zbuditi?
Danes bomo opravili še nekaj preiskav. Če bo vse v redu,
ga bomo zbudili jutri.
- Saj bo okreval, ne? V celoti. - Ja. Čisto mogoče je.
Mogoče? Kakšne so možnosti? Glede na vaše izkušnje.
Vsak primer je drugačen. Žal mi je,
lahko samo čakamo.
Catherine in Robert sprašujeta naprej. Vesta, da zaman.
Vendar vztrajata, da bi slišala odgovor,
ki bi jima bil všeč.
- Žal moram iti. - Hvala.
Lahko prva sediš pri njem.
Sprašuješ se, ali je Nicholasu usojena rana smrt.
Enkrat so ga že rešili.
Bojiš se, da tokrat ne bo imel take sreče.
Robert je pretresen in zmeden.
Zaradi Nicholasove nesreče je živčen in preveva ga občutek krivde.
Toda ti čustvi ne presegata ljubosumja,
ki ga čuti do mladeniča, ki je spal z njegovo ženo.
In mu nato rešil otroka.
Mučenec, ki ga je za vedno oropal moškosti.
Premišljuje tudi o sinočnjem pogovoru s Stephenom Brigstockom.
O njegovi ponižnosti, preprostosti
ter ogromnem razumevanju in sočutju.
O tem, da sta Stephen in njegova žena prosila le,
da bi spoznala fanta, ki ga je njun sin reševal in umrl.
- Ste našli? - Ja.
Ime in geslo sem že vpisal.
Dotaknite se "kako izbrišem račun" in nato "dokončno izbriši račun".
Sprašuje, zakaj ga hočem izbrisati. Kaj naj napišem?
Ni pomembno.
Potem bom izbral "skrb za zasebnost".
Pravi, da bo izbris dokončen.
Ja. Škoda. Eno mojih najboljših del.
Znova vpišite geslo.
"Potrdite."
"Res hočete izbrisati svoj..."
ŽAL TA STRAN NI NA VOLJO
Žalosten sem bil, da Jonathanovega Instagrama ni več.
Toda bil je čas, da pospravim za sabo. Da zabrišem prstne odtise.
- Ni ga več. - Ja.
Opravljeno. Preprosto.
- To je zate. - Hvala.
Kupi si nove prijatelje.
- Halo? - G. Brigstocke. Tu Robert.
- Ja. - Robert Ravenscroft.
- Saj ne motim, kajne? - Seveda ne, g. Ravenscroft.
Žalostno novico imam.
Nicholas je v bolnišnici.
Grozno. Žal mi je.
Je v redu?
Prezgodaj je še, ampak je stabilen.
Smem vprašati, kaj se je zgodilo?
Ja. Nicholas ima težave z zasvojenostjo.
- Adijo. - Že nekaj časa.
Žal mi je.
Ne morem si predstavljati, kako vam je.
Ja... Težko je.
Smem prositi...
Bi Nicholasa mogoče lahko obiskal v bolnišnici?
- Če se vam zdi primerno. - Ja, seveda lahko.
V bolnišnici East Acton je. Na intenzivnem oddelku.
Hvala. Bi bilo...
Bi šel lahko, takoj ko... Proti večeru?
Seveda. Vesel vas bom.
Hvala, g. Ravenscroft. Molim za Nicholasa.
- Zbogom. Pazite nase. - Hvala.
Presenetilo me je, kako gladko poteka načrt.
Fant je džanki.
Seveda je.
Oče, nepomemben tepec,
pa mi je mulca pravkar postregel na pladnju.
Samo vilice moram zasaditi vanj.
Spomnim se, da je bilo
tistega dne na plaži zelo svetlo in vroče.
Nicho...
Ti! Ti!
Spomnim se, da sem bila osamljena.
Pomislila sem, da sem zelo potrpežljiva mama,
in ob misli na to občutila krivdo.
Takrat sem ga zagledala.
Spraševala sem se, kako dolgo je že tam in naju opazuje.
Nerodno mi je bilo in počutila sem se razgaljeno.
Pomislila sem, da ima tako mlad fant zelo drag fotoaparat.
Gotovo naju je fotografiral.
Vendar tega nisem videla.
Robert ti ne dovoli, da bi bila ob njem.
Zato se pri Nicholasu izmenjujeta.
Po svoje ti je laže, da ni poleg.
Nimaš časa premišljevati o njem. Samo s sinom hočeš biti.
Vsak trenutek je dragocen.
Živjo.
- Halo? - Catherine?
Tu Sarah Fincham iz kadrovske.
Živjo, Sarah. Ja. Želiš?
Menda je bil včeraj v pisarni incident.
Simon noče vložiti uradne pritožbe.
Vseeno moramo zabeležiti, da si ga napadla.
- Morali bomo vnesti v tvojo kartoteko. - A tako.
Žal mi je, za vse morajo veljati enaki disciplinski postopki.
Preveriti bomo morali obtožbe Stephena Brigstocka, ker so resne.
- Res? - To gotovo razumeš.
Ja. Ja.
Bi rada kaj povedala?
Ne.
Najprej te bom za en teden poslala domov. Za zdaj.
- Ustavite. Preverite dihanje. - Si tam?
Ja. Tu sem.
Menda si v službi pod velikim pritiskom.
Ne, v službi nisem pod pritiskom.
No, to me veseli.
Napišem, da si bolna?
- Ja, prosim. - Mogoče bi pomagalo,
če bi govorila s kom glede obvladovanja jeze.
Lahko bi plačali za svetovalca. Neodvisnega in zaupnega, seveda.
- Kaj praviš? Bi bilo to... - Oprosti, ne morem govoriti.
- V bolnišnici sem. - O bog. Oprosti. Je vse v redu?
Ne, ni vse v redu.
- Žal mi je. - Ja. Najlepša hvala. Adijo.
Veš, da je tvoj ugled, ki si ga tako negovala, uničen.
Da nikoli več ne bo enako.
A ti je vseeno.
Odločil sem se za Jonathanov dezodorant.
Nancyjino jopico sem že oblekel.
Skupaj bomo znova vzpostavili ravnotežje.
Dober večer.
Iščem Nicholasa Ravenscrofta.
Dober večer.
Prišel sem k Nicholasu Ravenscroftu.
Dober večer.
ČISTILO ZA ODTOKE
Prišel sem k Nicholasu Ravenscroftu.
Dober večer.
Prišel sem k Nicholasu Ravenscroftu.
Priden.
Skoči!
Sem flirtala z njim, ko sem videla, da me gleda?
Sem naredila kaj, kar je napačno razumel kot znamenje?
Mislim, da nisem.
Pojdiva na večerjo.
Si lačen?
Priznati pa moram, da mi je ta nasmešek,
ta bežni stik, dal samozavest.
Ko sem odšla s plaže, sem čutila, kako gleda za mano.
Knjigo so gotovo prebrali že vsi sodelavci. A zdaj je vseeno.
Žal mi je za Nicholasa. Upam, da si dobro.
Vsaj ta del je končan.
Veš, da če bo Nicholas preživel, ne bo več skrivnosti.
Vse bo vedel.
Preverila bom.
Prav. Hvala. Trenutek.
Izvoli. Hvala.
- Dober večer. Želite? - Nicholas Ravenscroft.
Nisem slišala.
K Nicholasu Ravenscroftu sem prišel.
Ja, g. Ravenscroft je povedal, da pridete. Kar z mano stopite.
Opozoriti vas moram,
da je Nicholas trenutno priklopljen na več naprav.
Da vas ne bo preveč prestrašilo.
Prav? Ampak zdaj je stabilen.
Živjo. Nicholasa je obiskal dedek. Hvala.
- Dober večer. - Dober večer. Hvala.
Zadnja postelja na levi.
Hvala.
Catherine Ravenscroft sem hotel vzeti vse.
Srce mi je razbijalo,
v ušesih mi je utripalo od pričakovanja, ko sem se približal cilju.
Nicholas je bil tako ali tako že z eno nogo v grobu.
To sem dosegel, ne da bi se ga dotaknil.
Nič ne bo čutil. Prijetna smrt.
Bolje kot utopitev.
Le malo sem ga moral spodbuditi.
Za posledice mi ni bilo mar.
Pomembno je bilo le,
da Catherine Ravenscroft trpi tako, kot sva midva z Nancy.
Izvolite ključe.
- Hvala. Vaš oče je tu. - Prosim?
- Pri Nicholasu. - Moj oče...
Kaj delate? Ne sme biti tu.
Stran od mojega sina!
Stran!
- Ste dobro? Pomirite se. Vaš oče... - Ni moj oče.
- K vašemu sinu je prišel. - Kako si drznete priti sem?
Dala sem vam več priložnosti. K vam sem prišla.
- Nicholasa sem obiskal. - Pa mi še odprli niste!
- Gospa ne sme biti tu. - Niste me poklicali nazaj.
- Z nama morate. - Pridite.
- Pomirite se. - Sinu hoče škoditi.
Ljudi bi morala obvestiti. O tem, kaj se je zgodilo.
Najprej bom poklicala Sasho.
Prav je, da najprej pokličeva njo.
Nočem, da izve od drugih.
Živjo, Emma.
Tu Nancy Brigstocke. Bi lahko govorila s Sasho, prosim?
Veš, kdaj se vrne?
Razumem, ampak pomembno je, Emma.
Me lahko poslušaš, prosim?
Zelo slabo novico imava.
Jonathan je umrl.
To, da je Jonathan umrl. To mislim.
V Italiji se je utopil, ko je reševal otroka.
Ja, daj.
Hvala.
- Kaj je rekla? - Sasha je zunaj. Povedala ji bo.
- Še kaj? - Sožalje nama izreka.
To je vse.
In da mora odložiti.
Nisva izvedela, ali je Sashi povedala ali ne.
Ker se nama nista več oglasili.
Jonathanova punca Sasha je zaradi nečesa
odhitela domov k staršem in Jonathana pustila v Italiji.
Tam se je nekaj zgodilo, zato naju je njena mama jezna poklicala.
Nicholas je rad spal sam,
le vrata sem morala pustiti odprta.
Da bi me videl, če bi se zbudil.
Ko je zaprl oči, ga ni nič zbudilo.
Spomnim se, kako vesela sem bila tisti večer.
Spoznala sem, da sem zares sproščena.
Da je navsezadnje vse v redu.
Uživala sem, da sem bila sama z Nicholasom. In s sabo.
Odločila sem se, da bom večer končala
s kozarcem vina na terasi.
Naravnost poglejte, prosim.
Že dolgo ni nobena ženska skrbela zame.
Všeč mi je bil ženski dotik. To, da pazi, da me ne poškoduje,
- da mi ne povzroča bolečin. - Hvala.
Tudi glas je imela prijeten.
Njena skrb zame je bila pristna. Hvaležen sem ji bil za prijaznost.
Takole.
- Kako se počutite? - Dobro, recimo.
Malce me je vrglo iz tira.
Si kar predstavljam. Pošteno ste se udarili. Ta ženska je kot moj mož.
Vem, kako je, če te tako napadejo.
Vitalni znaki so normalni.
Pokliči, če boš kaj rabila. Držite se, g. Stephen.
Hvala.
Opravljeno.
V redu je.
Nekaj dni vas bo še bolelo. Dala vam bom protibolečinske tablete.
Mi daste kaj, da bom laže zaspal?
- Za vsak primer. - Seveda.
Obisk imate.
Zelo mi je žal. Slišal sem, kaj je bilo, in prihitel sem.
Zgrožen sem nad ženinim vedenjem.
Zelo žal mi je.
Niste vi krivi.
Najbrž je bila v šoku, ko me je zagledala tam.
Ji niste povedali, da ste me povabili?
Ne govoriva.
Vem, da je to čudno zaradi Nickovega stanja,
ampak...
Poskušam razumeti, zakaj je to naredila
in zakaj mi ni povedala.
Z avtobusom sem prišel,
ker sem res želel videti Nicholasa.
Vem, da bi to hotela tudi Nancy.
Zelo bi ji bilo všeč, če bi spoznala fanta,
za katerega je moj sin dal življenje.
Potem pa pridite še kdaj.
- Resno mislite? - Ja. Seveda.
Nicholasu bi bilo zelo všeč.
Nikar ne bodite živčni.
To bo čudovito darilo zanj.
Zelo pozorno od vas. Ja, to bi mi bilo zelo všeč.
- Hvala. - Protibolečinske tablete. Dve vzemite.
Teh za spanje vam ne bi smela dati. Samo eno vzemite.
Krasno. Hvala. Ja.
Zelo ste prijazni. Najlepša hvala.
- Ni za kaj. Varno pot domov. - Hvala.
Zdaj bom pa res moral iti.
- Utrujen sem. - Ja, seveda.
Vse se je še bolj zapletlo.
Za hip sem pomislil, da bom moral zadoščenje pravici prepustiti usodi.
Čisto mogoče je, da bo Nicholas odšel sam od sebe.
Brez mojega vmešavanja.
Sestra je rekla, da je doživel infarkt.
Rekla je tudi, da lahko preživi.
Ampak da bo mogoče vse življenje prizadet.
To je bilo privlačno, vendar ni bilo dovolj.
Catherine Ravenscroft nisem hotel dati možnosti,
da igra novo vlogo predane matere,
ki nesebično skrbi za prizadetega sina.
Ne, hotel sem, da občuti bolečino ob smrti otroka.
Le smrt je nepreklicna.
Šele potem jo bom ubil.
Pomislil sem, da sem zamudil priložnost.
Potem pa mi je njegov oče, bedni človeček,
- dal krasno priložnost. - Vrata se odpirajo.
Samo Nicholasa sem moral še enkrat obiskati.
Vrata se zapirajo.
Kozarec belega vina bi odnesla v sobo.
Seveda.
Nasmehnila sem se. Ja.
Ker mi je bilo nerodno in ker nisem hotela biti neprijazna.
Nerodno mi je bilo, ker je vedel, da sem sama.
Nisem bila več vajena biti sama.
Vsekakor pa nisem bila vajena, da me kdo tako gleda.
Njegov fotoaparat in silna pozornost.
Naredila sta me živčno, vendar mi je tudi godilo.
Mogoče bom pozneje sanjarila o tem.
Mogoče.
Mogoče pa ne.
Tu sta bila, ko je prišla policija.
In vama povedala za sinovo smrt.
Sedite.
Čaj bom skuhal.
To bi morali popraviti.
Močen čaj?
Vseeno mi je.
Vaša knjiga je izjemno podrobna.
Nancy jo je napisala, ne jaz.
- Odlična pisateljica je bila. - Zelo natančno je opisala kraje.
Saj sva bila tam.
- Šla sva tja, kjer se je zgodilo. - Vseeno je izjemno,
kaj vse je rekonstruirala na podlagi nekaj fotografij.
To počnejo dobri pisatelji.
Delce resničnosti sestavijo v celoto.
Tako, da razkrijejo resnico.
Sedite.
Ja.
Res je izjemno, kako je vaša žena
tako prepričljivo opisala nekatere stvari,
pa sploh ni bila tam.
Izjemna je bila.
Tako.
Zdaj lahko začnem.
Čas je, da slišite mojo plat.
PO ROMANU RENÉE KNIGHT
Prevedla Lorena Dobrila