Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Mořská…
víla?
Jupí!
Do toho, MP!
Pro vlajku!
Hej! Chyť si mě!
Na koho vsázíš?
Co? MP vyhrál 37 z posledních 42 zápasů.
Nikdy nevíš.
Ninjové Denki jsou tu doma.
Jeden špatný krok do Jámy mravkolva, a je konec.
Hm.
Co je, bažante?
Ještě neznám pravidla.
Co?
V Tokijském battlekouru vsázíš každodenní věci
a soutěžíš v parkouru ve dvou týmech po pěti.
Spadneš do oceánu, prohraješ. Získáš vlajku, vyhraješ.
Ale proč tolik riskovat?
Jo, je to riskantní.
Ale tady každý pro tyhle šílenosti žije.
A taky se dá říct, že v Tokiu pomáhají udržovat pořádek.
Nazdar, ty loudo! Tak zatím!
Rušiči! Zablokuj trasu C! Zastav toho mrňouse!
Díky.
Kde je Hibiki?
Ztratil se.
Asi zase někam utekl.
Tokijský battlekour je o nezávislosti.
Ale tohle je hra pět na pět, ne?
Když jeden chybí…
Mám ho na úrovni 14!
Dej mi pokoj!
Výzva zatoulané bubliny!
Ty blbče!
Usagi!
Sakra!
Jáma mravkolva!
Pád týmu MP! Pomůžete mu?
Tak jedeme!
Nestihneme to!
Sakra!
Co si Usaki myslel?
Jako vždy, nemyslel.
Nikdo neskáče na zatoulané bubliny…
kromě něj!
Ach!
Tady je.
Co? To bylo úžasný.
Co?
Hej!
Nenechávej mě tu!
Cože? Touhle trasou?
Je rychlej!
Vyhrává Modrý plamen!
Sakra! Proč?
Věřil bys tomu?
Sakra! Mají naši rýži!
Musíte víc trénovat. Bereme si benzín.
Hej, Hibiki!
Proč jsi mě tam nechal?
Ten skok. Chtěl ses předvést, co?
Minule jsem to dal!
Měl jsi štěstí.
Nauč se víc se bát.
Ten parchant!
Sakra!
No tak. Jako vždy.
A Hibiki?
Přidal se k nám někdy?
Všechno spálíme
modrým plamenem!
Jo!
Jak trapné.
Jsem unavená.
To není dobré na srdce.
Proč tak riskují?
Proto jsme tu.
Hej!
Neskočit na mostě Šohei bylo dobré rozhodnutí.
Díky, pane!
Trénovat, trénovat.
JAPONSKÁ POBŘEŽNÍ STRÁŽ REIJO
Hurá!
Máme rýži na celý měsíc!
A taky pivo!
Blbče! Děti mají pít džus!
Ty taky nejsi plnoletý!
Tohle je moje.
Kam jdeš, Makoto? Napij se s námi!
Zapomeň na ni. Nemáš šanci.
My jsme jen subjekty výzkumu.
Správně. Ona je tady jen studuje gravitační anomálie.
Páni! Podívejte na tohle!
Super! To si zamlouvám!
Hej! Kdo řekl, že to můžeš otevřít?
Vyhráváš!
Nauč se chovat! Kdo tě vychoval?
Nikdo! Stejně jako vás všechny!
Nech toho.
Vystrašil jsi mě!
Slyšel jsi mě.
Co děláš?
Hej! Vrať mi je!
Ne!
Pořád tady trucuješ!
Vrať mi je.
Co to dnes bylo?
Co jako?
Zachránil jsi Usagiho. Kdybys spadl…
Já nepadám.
Když budeš příliš riskovat, budu tě muset nahlásit.
Pokud se to stane, všechny vás vyhodí. To chceš?
Stejně nakonec odejdu.
Ale ještě nemůžu.
Slyším to.
Co?
Počkej, Hibiki!
Vypadá to, že utekl.
Šine, Hibiki zase říkal, že z věže slyší zpěv!
Před pěti lety
začaly všude padat bubliny.
Měly neznámé schopnosti.
Způsobily hromadný chaos.
PROVOZ DOČASNĚ PŘERUŠEN
Brzy poté…
v Tokiu došlo k výbuchu, ze kterého začala vycházela tajemná záře.
Jako epicentrum výbuchu, celé bylo Tokio zahaleno do obří bubliny.
I když pak bubliny přestaly padat,
tento fenomén v Tokiu zůstal.
Když bubliny praskly a proměnily se ve vodu…
Tokio…
už nebylo hlavním městem Japonska.
Ani vědci z celého světa
nedokázali vysvětlit záhadu těchto bublin.
Pak, jeden po druhém Tokio opustili.
A tak…
Tokio…
zůstalo opuštěné.
NEVSTUPOVAT
Tokio se stalo zakázanou oblastí.
Ale brzy tu začaly nelegálně žít děti.
Opakované příkazy k vystěhování ignorovaly
a v tomto abnormálním prostředí hrály nebezpečnou hru.
Jsou to sirotci fenoménu padajících bublin.
Jeden z nich tvrdí…
že z věže slyší zpěv.
Mrak kolem věže, ve které došlo k výbuchu
má komplikované gravitační pole.
Nelze ho nijak monitorovat.
Kolují pověsti o přízracích a jiné nevěděcké fámy.
Dostanu se až sem.
Ale dál…
Poslouchej.
Poslouchej bubliny.
Dokázal jsem to!
Pavučina!
Mořská
víla?
Kdo?
Kde je sakra Hibiki?
To je Šinova loď!
Kdo je to?
Zachránila mu život.
Co?
Zdá se, že zachránila Hibikiho.
Vypadá to tak.
Z Jámy mravkolva?
Vážně?
Opravdu.
Kde se tu vzala?
Poznáváš ji?
Má divný oblečení.
Je tak rychlá!
Jako kočka!
Hej! To je moje!
Hej! Neotvírej to!
- Utekla! - Vrať se!
Podívej na to!
Takový nepořádek!
Můj ramen!
Poslyš…
Kam šla?
- Vodu! - Co to děláš?
Přineste něco studeného!
- Co? - Je v pořádku?
To byla šílenost.
- Co je to s ní? - Studí!
Kdo ví?
Co je to za cirkus?
Asi je trochu zvláštní,
ale jestli ji necháte žít tady v Reijo, dost se mi uleví.
Mohla by být užitečná v battlekouru.
Hibiki?
Postarej se o ni. Dlužíš jí to.
Nachladíš se.
Líbí se ti?
Dobrou noc.
Je tu nový nadějný den!
Vstávej, Modrý plamene!
Hibiki, čeká tam na tebe!
Vím, že rád trénuješ sám, ale měl bys občas vyjít ven!
Podívejme se, kdo to přišel.
Co? Hej!
Omrkněte tu holku v bláznivým oblečení!
Mohla by se v parkouru opravdu prosadit!
Hibiki pro nás pořád vyhrává.
Možná by to chtělo novou krev, co, šéfe?
Kdo pro nás vyhrává?
Vážně. Copak nikdo nechápe týmovou práci?
Cože?
Přestaň!
Pozor!
VICHŘICE USAGI
Jdeme jíst!
Páni! To je ale hostina! A Hibiki je tu konečně taky!
Co se ti stalo?
Někdo potřebuje víc trénovat.
Mě by slepice nikdy nedostala.
To je hezký.
Taky vím, jak navigovat tuhle loď.
Super.
Páni, ta holka toho sní.
O tohle se poperte.
Co?
Fakt? Tak jo.
V pohodě.
Chápeš to?
To je to vajíčko, které jsi rozbila.
To už nikdy nedělej.
Možná příště.
Další!
Tak do toho!
Kámen, nůžky, papír, teď!
Ještě jednou!
Ta je divná.
Ještě jednou!
Jak se jmenuje?
Nevím.
Nezachránila tě?
Kámen, nůžky, papír, teď!
Ještě jednou!
Jó! Vyhrál jsem!
Můžeme jí říkat Uta? Kvůli tomu zpěvu.
Vážně? Nic jiného tě nenapadá?
Počkat. Zpěv?
Kdo zpíval?
Uta.
Hibiki.
Uta.
Hibiki.
Uta.
Asi se jí to líbí.
Tak to bychom měli. Těší mě, Uto!
UTA
Tak se podvíváme…
„V důsledku změn gravitačního pole nedošlo na přístupných místech k žádným změnám.
Žádné změny cyklu ani vlastností.
Žádné problémy s další dodávkou zásob.“
Dobře! Hotovo!
S dovolením.
Šine! Co tady děláš?
Ach…
Posaď se!
Jak jí je?
Dobře.
Hibiki ji dal jméno Uta a ona na něm visí.
Opravdu? Tak se možná brzy naučí parkour.
Napij se.
Šine, ty už nikdy nebudeš dělat parkour?
Jsem moc starý.
A taky…
s tímhle…
To se stalo, když jsi běžel na věž?
Musíme dávat pozor na takový hazardéry, jako jsem já.
A Hibiki přežil tu nehodu na věži.
Měli bychom zakázat příliš nebezpečné věci.
Hlavně by tady ani neměly bydlet!
Znají rizika.
Život venku je příliš dusí.
Co to sakra je?
Hrobník.
Odkud mají ty divný boty?
To není fér! Může vůbec Divoký humr vyhrát?
Mají výhodu, ale…
Hej!
R-5 směřuje k bodu N2.
Konec hry! Vyhrává Hrobník!
Ještě jsme neprohráli, Hrobníku!
Ehm, prohrál jsi.
Máš ty laciný boty!
Promiňte. Nerozumím vám, pane Langusto.
Jsem Divoký humr!
Odpusťte mi, Ráčku poustevníčku.
Řekl jsem „humr!“
Co si mám přečíst?
Malá mořská víla.
Nelíbí se mi, že je ten příběh tak smutný.
Malá mořská víla zachrání prince, jen aby se proměnila v mořskou pěnu?
Jejda, prozradila jsem konec?
Uto, chceš tuhle knížku?
Už je pozdě, tak jenom tuhle.
„Hluboko v oceánu byl zámek mořských víl.
V tom zámku žil král mořských víl a princezny.
Nejmladší mořská víla měla překrásný hlas.
Byla uchvácena světem lidí.
Malá mořská víla vyplavala na hladinu, spatřila na lodi lidského prince
a ten ji úplně učaroval.
Malá mořská víla cítila, že hoří.
Nemohla z prince ani na okamžik spustit oči.“
Vylekala jsi mě!
Princ.
Malá mořská víla.
Počkat…
Nechceš říct…
Hibiki. Princ.
Počkej! Já ne.
Uta. Mořská víla.
Počkej. Ty mluvíš?
Ty jo!
Tohle bude příště.
HOLUBI A STEPOKUR
PAPOUŠCI
ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ, PAPOUŠCI, VESMÍR
Ó.
Podívej.
Vytáhneš se tímhle svalem pod podpažím.
To vypadá dobře.
Ti dva nám to vyhrajou.
Tak už pojďme.
Svět je koloběh destrukce a obnovy.
Shromáždíme se. Explodujeme.
Rozptýlíme se. A znovu se shromáždíme.
Jako naše galaxie.
Za 4,5 miliard let splyne s galaxií Andromeda.
Pak vybuchne.
A pak…
Znovu se rozptýlí?
Jo.
A nakonec se atomy, které nás tvoří, znovu spojí
a vznikne nová hvězda.
Hm.
Spirála.
Ano. Spirála.
Spirály jsou v galaxiích, tajfunech a dokonce i v biomolekulách.
Jsou přirozeným vzorcem života.
Spirály.
Shromáždí se.
Vybuchnou.
Tolik lidí zemřelo.
Uto? Kde jsi?
Hej, neviděl jsi Utu?
Ne. Asi je s Hibikim.
Jsou jako slepice a kuře.
Co na něm vlastně vidí?
Nikomu o tomto místě neříkej.
Jen by se smáli.
Květiny.
Jo.
Pěkné.
Tajemství.
Správně.
Dřív se to tu vyplavilo.
Asi je to vzácné.
Taky to slyšíš? Hučení moře.
Tam nahoře…
je zvuk tak příjemný.
Víš,
mě…
děsilo město a jeho hluk.
Nechápal jsem, jak to můžou lidi vydržet.
Vždycky jsem byl takový.
Máma o mě měla velký strach.
PRO PŘECITLIVĚLOST NA ZVUK
Chodili jsme po nemocnicích.
Říkal jsem si, že bych se měl uzdravit.
Když padaly bubliny, byl jsem na věži s lidmi ze toho zařízení.
Došlo k výbuchu.
Když jsem se probudil, zachránili mě.
Moc si toho nepamatuji.
Jen si pamatuji…
co jsem slyšel.
Píseň.
Ne, že bych chtěl zvuk nenávidět.
Abych pravdu řekl, hledal jsem ho.
Ten zvuk.
Tohle jsem nikdy nikomu neřekl.
Uto…
Uto?
Hm.
Něco není v pořádku.
Gravitační vlny jsou nestabilní.
Odkdy?
Od té doby, co přišla Uta?
Au!
Dobré ráno.
Co?
Dobré ráno.
Makoto byla unesena?
Podívej se.
Hej! Co to děláte?
Nechte mě!
NÁŠ PRVNÍ ÚNOS
Co to sakra je?
Tohle tu nechali.
PŘÍŠTÍ HRA O MAKOTO
Hrobník!
Jen aby se jí nedotýkali, jak nemají!
O to ti jde?
Streamují battlekour venku.
Říkají tomu „Tokijská hra smrti.“
A ty boty dostali od sponzora!
Unesli ji kvůli sledovanosti?
Já je zničím! Rozmetám je!
Ubohost.
Uto?
Hibiki.
Znič je.
Pojďme.
Uta poběží poprvé.
Hej! Tam!
Podívejte! Pod vlajkou!
Někdo tam je!
Hej!
Tohle je fakt hrozný!
Už to tu nevydržím!
Pomozte mi někdo!
To jsou parchanti. Makoto není žádná cena v soutěži!
O co Hrobníkovi jde?
Chtějí od MP loď.
Reijo? Vážně?
Co když ji prohrají?
Uvidíme, jestli Hrobníkovi výzva vyjde.
Snažte se uniknout. Soustřeďte se na rychlost.
Isozaki a Usagi je zdrží.
Já půjdu pro vlajku.
Hibiki a Uta…
je budou mást.
Dobře.
Proč to…
Jen si to nahrajte.
Budete mít jen záběry své prohry!
Více zhlédnutí znamená víc peněz za tento měsíc.
Modrý plamen versus Hrobník.
Připravit. Pozor.
Teď!
Sakra! Tohle se může?
Vytvořte řadu z bodu alfa do bodu delta.
Rozumím!
Isocči!
Tudy!
Čtyři a pět, vzduch je čistý.
Zatracenej Hrobník.
Pád týmu MP! Zbývají tři!
Vážně? Už dva?
My se o ně postaráme, MP!
Vy běžte pro vlajku!
Zaveďte je k bodu sigma.
Rozumím!
To ne!
Ušili to na nás!
Teď mě omluvte.
Sakra!
Hibiki, ne!
Jestli skočíš, skončíš v Jámě mravkolva.
To chtějí.
To není fér!
Zavedli nás tam, kde sami nemůžeme skočit.
Nemáme vybavení na skok v téhle spirále.
Takhle zůstaneme pozadu.
Spirála!
V týmu MP to někdo umí?
Páni!
Hibiki!
Uto!
Hibiki!
Běž beze mě!
Běž!
Hibiki! Uto!
Běž!
Pojď, Uto!
Uto, Hibiki!
Panečku! Jste úžasní!
Uto!
Pojď!
Uto!
Bež!
Konec hry!
Vyhrává Modrý plamen!
Uto!
Jsi v pořádku?
Zvládli jsme to! Vyhráli jsme!
To bylo skvělý!
Hej!
Makoto!
Uta a Hibiki! Byli jste nejlepší!
Makoto, počkej…
- Byl jsi tam úžasný! - To není fér, Hibiki!
Nejlepší!
JAPONSKÁ POBŘEŽNÍ STRÁŽ REIJO
Ehm, dnes Modrý plamen spálil Hrobníka na popel
a úspěšně zachránil slečnu Makoto!
Omlouvám se, že jsem vás vystrašila.
Jsem zpátky!
Vítej zpět.
Takže, na vás, milí hlupáčci, kteří jste se tu dnes sešli,
a na všechny vaše budoucí úspěchy!
Na zdraví!
Krásná práce.
Ty teda umíš pít, Makoto!
Zajistil jsem, že už nebudou blbnout.
Hele, nechceš přestat čichat k té navoněné věci, když mluvíš?
Máš něco proti mýmu mačkátku?
Všechno spálíme
modrým plamenem!
Jo!
Přišel jsi pozdě!
To mě nezajímá!
Pozdě! Přišel jsi pozdě!
Hibiki! Jsme moc hluční?
Hluční jako vždy.
Ale…
sám bych dnes nevyhrál.
Díky.
Hibiki nám děkuje?
Co se stalo? Nejsi nemocný?
To je tak roztomilé!
Hej! To není fér!
Hej! Nech ho být!
- Tak mě taky obejmi! - Já jsem byla první!
Řekl jsem, abys toho nechal.
Jdi pryč!
Plán nebyl tak špatnej.
Jo!
Co je?
„Sestry chtěly, aby se Malá mořská víla vrátila do moře.
,Musíš
se vrátit do moře.
Pospěš si.
Jinak
budeš…‘“
Uto!
Věděl jsem, že tu budeš.
Nastav ruku.
K oslavě prvního vítězství.
Teď uslyšíš hučení moře kdykoli budeš chtít.
Dnes jsem si uvědomil…
Jak to mám říct?
Nejsem člověk, za kterého jsem se vždy považoval.
Když jsi přišla ty,
stal jsem se svým skutečným já.
Protože ty jsi sem přišla.
Děkuji.
Já…
Chci ti říct…
Ty bubliny…
Co se to děje? Ty bubliny jsou…
Věděla jsem to! Stejně jako před pěti lety!
Druhý fenomén padajících bublin!
Musíme z Tokia hned odejít!
Ale Hibiki a Uta jsou pořád tam!
Oni šli…
Uto!
Ty…
Bubliny!
Hej!
Co je to?
Ten zpěv.
To jsi ty?
„Malá mořská víla
hledala svého prince
a vyplavala na hladinu.“
Byla jsi to ty.
Co to bylo?
„Malá mořská víla cítila, jak ji puká srdce.
Protože to bylo naposledy,
kdy viděla svého prince.“
Naposledy?
Volají.
Musím je zastavit!
Uto!
Reijo?
Chyť se!
Otevřeno do 13!
Autopilot je zapnutý! Ještě něco?
To je dobrý! Vrať se!
Tokio se potápí?
To je zlé.
Neumím plavat.
Věž ty bubliny svolává?
Jsme zpátky!
Umí se to i hýbat?
Proč myslíš, že jsem to opravoval?
Už jsme vyzvedli Hrobníky.
Na pravobok!
Otáčím 20 stupňů doprava!
Hladina vody stoupá!
Co SOS?
Vše odesláno na centrálu!
Začalo to, když přišla Uta.
Píseň, kterou slyší jen Hibiki a Uta.
Je to stejná píseň?
A zdrojem je věž.
Ale když to řeknu, Hibiki půjde do věže!
- Jsou všichni v pořádku? - Jo!
Sakra! Zastavili jsme se!
Hibiki?
- Jdu do věže. - Cože?
Co jsi to řekl?
Jdu do věže.
Je tam Uta.
Pojďme.
Co? Chceš se zabít?
Hibiki, ne. Je to nebezpečné.
Musím tam jít!
Bubliny jsou teď aktivní!
Počkej chvilku! Myslíš to vážně?
Jo.
Chceš říct, že Uta je opravdu tam?
Jo. Pojď se mnou.
Tak dobře. Ale jen pro tentokrát.
Co? Zbláznil ses, Kai?
Pojďme!
Počkat!
Co?
Nesmíme dopustit, aby MP spadl, no ne?
Uta je důležitý člen.
Tady.
Jako fakt? Kdo vás vychoval?
Počkejte, hoši!
Šine, musíme je nechat jít!
Ve věži je něco, co cítí jen Hibiki a Uta.
Ostatní by si to měli uvědomit!
Tokijský battlekour je o nezávislosti, ne?
Koupíte si je?
Dobře. Jdeme na to.
Hibiki, ty taky!
Všechno spálíme
modrým plamenem!
Jo!
To vypadá dost špatně.
Dávejte pozor na červené bubliny. Přisají se na vás.
Fakt?
Tohle není obyčejná hra. Buďte ve střehu.
Oči otevřené!
Jasně!
Připravit.
Pozor.
Teď!
Hodně štěstí.
Ty boty jsou skvělý!
Přestaň si hrát!
Úroveň osm, devět, deset…
Hotovo!
Páni!
Přestaň zírat! Bubliny se blíží!
Uto!
Padám!
Co se to sakra děje?
Pavučiny! Dvě?
Je to mnohem silnější!
Co teď, Hibiki?
Přes fragmenty hlavní šachty se dostanu na observatoř!
Ale poslední mezera má minimálně 30 metrů!
I v těch botách…
Povedu vás!
Šine?
Co tady děláš?
Nejraději bych vás odvedl zpátky.
Ale pokud do toho jdete, bude lepší mít někoho zkušenějšího.
Zkušenějšího?
Fakt? Šin je konečně…
Povedeš nás?
Jo.
Ukážu vám cestu k poslednímu fragmentu.
Za mnou, Hibiki.
Ale je to nebezpečné.
Já jsem se tu naběhal dvakrát víc než ty.
Můžeš mi věřit.
Jdu na to!
Páni!
Tohle jsou ty legendární triky!
Pozor!
Dlouho se neudržíme! Rychle!
Tudy!
Kai, prosím!
Mám to!
Běž pro vlajku, Hibiki!
Přiveď Utu zpátky!
Leť!
Dokázal to!
Hibiki!
Já to nezvládnu.
Ale, Hibiki, ty…
Ty ji můžeš zachránit.
Tohle je z doby před pěti lety.
Proč je všechno stejné?
Tohle…
jsem já?
Teď už vidím.
Tenkrát jsem…
Jo. Zařiď to.
Bubliny!
Hej!
Co je to?
Ten zpěv…
To jsi ty?
To je v pořádku.
Slyším tě.
Byla jsi to ty.
Asi jsem tenkrát bubliny rozzlobil.
A ta bublina…
Uta mě ochránila.
Sestro…
Já…
Uto!
Všichni v pořádku?
Kde je Hibiki?
Observatoř!
Šel se podívat na toho ducha!
Ale…
Čas se dal do pohybu.
Teď dojde buď k destrukci…
nebo…
Hibiki!
„Malá mořská víla…
se podívala na prince…
a vrhla se do moře.“
Uto!
Věž!
Uto! Tvoje tělo!
„Malá mořská víla…
byla šťastná, že tam byla.
Dny tam se zdály být…
důležitější…
než cokoli jiného.
Dokonce i její vlastní život.
Proto…
i když věděla, že se promění v bubliny,
vůbec se nebála.“
Uto!
Uto, neodcházej!
Protože když jsem tě potkala…
stala jsem se sama sebou.
To je…
lidské srdce.
Srdce, které cítí…
ztrátu.
Srdce,
které umí…
milovat.
Uto!
Hibiki…
Počkat… Kde je Uta?
Uto…
to jsi ty.
Koloběh destrukce a obnovy se opakuje.
Od Velkého třesku před 13,8 miliardami let…
se atomy, ze kterých jsou naše těla,
spojily,
staly se hvězdami,
spálily se, byly stlačeny
a uvolněny.
Znovu vytvoří spirálu, zamíchají se,
a pak rozdělí.
Jednoho dne, až vymře život a Země skončí,
znovu se staneme součástí velké spirály.
Proto…
Zase se někdy sejdeme.
UTA
Všechno spálíme
modrým plamenem!
Jo!
Pořád je to trapný.
Zase ti trapní ninjové!
To bude hračka!
Jo? Tohle vyhrajeme!
Jdeme na to!
Připravit.
Pozor.
Do toho!
Do toho! Modrý plamen!
Teď!
Překlad titulků: Zuzana Maklakowska