Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Havfrue?
Jippi!
Stå på, BF!
Ta flagget!
Hei! Kom og ta meg.
Hvem vedder du på?
Hva? BF har vunnet 37 av de siste 42 kampene sine.
Man vet jo aldri.
Det er Denki Ninjas hjemmebane.
Ett feiltrinn ned i maurløvegropa, og så er spillet over.
Altså…
-Hva er det, fersking? -Jeg kan ikke reglene ennå.
Hva?
I Tokyo kampkour vedder man ting man trenger til daglig
og konkurrerer i parkour med to lag med fem medlemmer.
Faller du i havet er du ute. Du må ta flagget for å vinne.
-Men hvorfor gjøre noe så farlig? -Jo da, det er farlig.
Men alle her lever for disse sinnssyke greiene.
Og du kan si at det holder ro og orden i Tokyo.
Vi ses, treige-ninja! Ha det.
Jammer! Blokker rute C. Stans den lille fyren.
Takk.
-Hvor er Hibiki? -Han er ikke her.
Han har vel dratt i vei alene igjen.
Tokyo kampkour dreier seg om uavhengighet.
Men spillet er jo fem mot fem? Når én mangler…
Jeg har fanget ham på Bane 14!
Hold deg unna meg!
Tilfeldig boble-utfordring!
Din idiot.
Usagi!
Helvete.
-Maurløvegropa! -Fall for BF! Kan noen hente ham?
-Kom igjen! -Det klarer vi aldri!
Pokker!
-Hva tenkte Usagi på? -Ingenting, som vanlig.
Ingen kan hoppe med tilfeldige bobler. Bortsett fra han.
Der er han.
Hva? Det var fantastisk.
Hei! Ikke gå ifra meg.
-Nå tuller du. Med den ruten? -Han er rask.
Kampen er vunnet av Blå flamme!
Pokker ta, hvorfor det?
Utrolig, hva?
Pokker ta, der forsvinner risen vår.
Dere må øve mer. Vi tar bensinen med hjem.
Hei, Hibiki!
Hvorfor lot du meg sitte igjen?
Det hoppet. Du prøvde å vise deg frem.
-Jeg klarte det forrige gang. -Tilfeldigvis.
Lær deg å frykte mer.
Den drittsekken.
Pokker ta.
Kom an, vi gjør det vanlige.
-Og Hibiki? -Har han noensinne vært med?
Med en blå flamme…
Skal vi brenne alt!
-Ja. -Så teit.
Jeg er utslitt. Dette er ikke bra for hjertet.
-Hvorfor tar de sånne sjanser? -Det er derfor vi er her.
Hei!
Ikke å hoppe over sprekken i Shohei-broen var lurt.
-Takk. -Dere må øve.
JAPANS KYSTVAKT REIYO
Hurra! Vi har ris til en hel måned.
-Og vi fikk øl også. -Tulling. Barn bør holde seg til jus!
Du er også mindreårig. Denne er min.
Hvor skal du, Makoto? Kom og drikk med oss.
Glem det. Hun er ikke keen på deg. Vi er bare forskningsobjekter.
Det stemmer. Hun forsker på gravitasjonsavvik.
Hei, se på denne! Nydelig, fritt for den.
-Hei, hvem sa at du kunne åpne den? -Du vinner.
Få deg noen manerer. Hvem har oppdratt deg?
Ingen! Akkurat som med resten av dere.
Ikke gjør det.
Du skremte meg! Du hørte meg.
Hva driver du med?
-Hei, gi dem tilbake! -Niks.
-Du surmuler alltid for deg selv. -Gi dem tilbake.
-Hva skjedde i dag? -Hva mener du?
-Da du reddet Usagi. Om du hadde falt… -Jeg faller ikke.
Tar du for mange sjanser, må hovedkvarteret få vite det.
Om det skjer, blir alle kastet ut. Vil du det?
Jeg skal uansett dra til slutt. Men jeg kan ikke dra ennå.
-Jeg hører den. -Hva?
Vent, Hibiki!
Han slapp visst unna.
Shin, Hibiki sa at han hørte sang fra tårnet igjen.
For fem år siden falt boblene overalt.
Fordi ingen visste hva de var, skapte de et enormt kaos.
MIDLERTIDIG UTE AV DRIFT
Kort tid etter…
…spredte en mystisk eksplosjon seg fra Tokyo.
Som eksplosjonens episenter ble Tokyo omgitt av en diger boble.
Selv etter at boblene sluttet å falle,
fortsatte fenomenet i Tokyo.
Da boblene sprakk og ble til vann,
var ikke Tokyo lenger Japans hovedstad.
Selv med alle forskerne som kom fra hele verden,
kunne ikke noen forklare boblemysteriet.
Så forlot de Tokyo en etter en.
Og med det
ble Tokyo forlatt.
INGEN ADGANG
Tokyo ble et forbudt område.
Men barna begynte snart å bo her ulovlig.
De overser de gjentatte utkastelsesordrene
og bruker tiden på et farlig spill som utnytter de unormale omgivelsene.
De foreldreløse barna etter boblefallfenomenet.
En av dem hevder at han kan høre sang fra tårnet.
For øyeblikket har skyen rundt tårnet der eksplosjonen startet,
et sammensatt gravitasjonsfelt.
Ingenting kan overvåke det på innsiden.
Det går hardnakkede rykter om spøkelser og andre uvitenskapelige ting.
Jeg kommer så langt. Men etter dette…
Hør på lyden. Lyden av boblene.
Jeg klarte det!
Et spindelvev.
Havfrue?
Hvem…?
Hvor i helvete er Hibiki?
Det er Shins båt!
Hvem er det?
-Hun reddet livet hans. -Hva?
Det ser ut som denne jenta reddet Hibiki. Ut fra situasjonen å dømme.
Fra maurløvegropa? Seriøst?
Ærlig talt.
Hvor kommer hun fra? Kjenner du henne igjen?
Hun har rare klær.
-Hvordan beveget hun seg så fort? -Hun er som en katt.
-Hei! De hadde jeg spart på. -Ikke åpne den!
-Hun stakk av. -Kom tilbake hit.
-Se på alt dette. -For et rot!
-Ramennudlene mine! -Hør her…
Hvor ble det av henne?
-Vann! -Hva gjør du?
Noen må hente noe kaldt!
-Hva… -Gikk det bra?
Det var sprøtt.
-Hva er det med henne? -Så kaldt!
Hvem vet…
For et sirkus. Hun virker litt pussig,
men om hun kan bli her på Reiyo, gjør dere meg en tjeneste.
Hun kan bli nyttig i kampkour. Hibiki.
Pass på henne. Du skylder henne det.
Du kan bli forkjølet.
Liker du den?
Natta.
Det er en ny morgen full av håp!
Våkne, Blå flamme.
Hibiki, hun venter på deg.
Jeg vet at du liker å trene alene, men kom opp på dekk av og til.
Se hvem som har dukket opp.
Hei!
Se på jenta med de sprø klærne!
Hun kan virkelig bli bra om hun lærer parkour.
Hibiki har drevet oss til å vinne hver gang.
Kanskje det er på tide med litt nytt blod, sjef?
Hvem har drevet oss?
Seriøst. Er det ingen som forstår lagarbeid?
Hva?
Hold opp!
Se opp!
STIV KULING USAGI
Vel bekomme!
Jøss, et festmåltid! Og Hibiki er her for en gangs skyld.
Hva skjedde med deg?
Noen trenger mer trening. Jeg ville aldri latt en kylling ta meg.
Så fint.
-Jeg kan til og med styre skipet. -Kult.
Jøss, den jenta spiser jammen mye.
-Dere får slåss om dette. -Hva?
-Seriøst? Ok, da. -Det er greit.
Forstår du?
Det er egget du knuste tidligere. Aldri gjør det igjen.
-Synd for deg. -Neste!
Da gjør vi det. Stein, saks, papir!
En gang til!
For en raring.
En gang til.
-Hei, hva heter hun? -Aner ikke.
Reddet hun deg ikke?
Stein, saks, papir! En gang til.
Jippi, jeg vant.
Hva med "Uta"? Fordi hun sang.
Seriøst? Ingen ideer?
Vent nå litt. Sang? Hvem gjorde det?
Uta. Hibiki.
Uta.
Hibiki. Uta.
Uta.
Det ser ut som hun liker det.
Da er det bestemt. Hyggelig å møte deg, Uta.
UTA
La meg se…
"Ingen endringer i tilgjengelige områder på grunn av endringer i gravitasjonsfelt.
Ingen endringer i sykluser eller karakteristikker.
Ingen problemer med arrangementet for neste leveranse."
Ok, ferdig!
-Unnskyld meg. -Shin, hva gjør du her?
Slå deg ned.
-Hvordan har hun det? -Hun har det bra.
Hibiki kalte henne Uta, og hun har knyttet seg til ham.
Å ja? Da kan hun kanskje lære parkour kjempefort.
Drikk.
Shin, skal du aldri drive med parkour mer?
Jeg er for gammel.
Og dessuten, med dette…
Det er fra da du løp opp tårnet, hva?
Vi må passe på dumdristige folk som meg.
Og Hibiki er en overlevende etter tårnulykken.
Vi burde forby disse farlige greiene.
De burde ikke bo her i første omgang.
De forstår farene.
Verden utenfor er for kvelende for dem.
Hva i helvete?
Bedemennene…
Når fikk de de rare greiene?
Det er ikke rettferdig. Kan Sinnahummerne engang vinne?
De har fordelen når det gjelder kraft, men…
Hei!
R-5 er på vei mot N2-punktet.
Det er over. Bedemennene vant kampen.
-Vi har ikke tapt ennå, Bedemenn! -Jo, dere har tapt.
Du har de billige støvlene.
-Beklager, jeg skjønner ikke, herr Kreps. -Det er Sinnahummer!
-Tilgi meg, herr Eremittkreps. -Jeg sa "hummer"!
Hvilken skal jeg lese…
Den lille havfruen. Jeg liker ikke at den er så trist.
Hvorfor redder havfruen prinsen bare for å bli til bobler?
Beklager, røpet jeg noe?
Uta, vil du ha den? Det er sent, så bare den ene.
"Dypt nede i havet fantes det et havfrueslott.
I slottet bodde havfruekongen og prinsessene.
Den yngste havfruen hadde en vakker stemme som klang som en bjelle.
Hun var opptatt av menneskenes verden.
Den lille havfruen dro opp til overflaten, så en menneskeprins på skipet sitt
og ble fullstendig trollbundet av ham.
Den lille havfruen følte det som om hun var i brann.
Hun kunne ikke ta øynene fra prinsen et eneste øyeblikk."
Jøss, du skremte meg!
Prins.
Lille havfrue.
Vent. Du mener ikke…
-Hibiki. Prins. -Nei, det er jeg ikke!
-Uta. Lille havfrue. -Vent nå litt. Snakket du akkurat?
Himmel og hav.
Det neste er dette.
DUER OG SANDHØNS
PAPEGØYER
MILJØET, PAPEGØYER, VERDENSROMMET
Se der.
Trekk deg opp med muskelen under armhulen.
-Det ser bra ut. -De to kan fikse det for oss.
La oss bli ferdige og dra.
Verden følger en syklus med ødeleggelse og gjenoppbygging.
Vi samler. Vi eksploderer. Vi sprer. Og vi samler igjen.
Som galaksen vår.
Om 4,6 trillioner år vil den forenes med Andromedagalaksen.
Så vil den eksplodere. Og så…
-Vil den spre seg igjen? -Jepp.
Og til slutt vil atomene vi er lagd av, samle seg igjen
og bli en ny stjerne.
-Spiral. -Ja. En spiral.
Spiraler fins i galakser, tyfoner og selv i biomolekyler.
De er et iboende mønster i livet.
Spiraler. De samler.
Eksploderer.
Så mange mennesker døde.
Uta? Hvor er du? Hei, har du sett Uta?
Niks, hun er nok sammen med Hibiki.
De er som en høne med kyllingen sin.
Hva ser hun i ham egentlig?
Ikke fortell de andre om dette stedet. De vil bare le av det.
Blomster.
-Ja. -Pene.
-Hemmelig. -Hemmelig.
Akkurat. Den ble skylt i land her.
Jeg trodde den var sjelden. Hører du det også? Lyden av bølger.
Her oppe er lydene stille.
Du vet, for meg
var byen skummel med alle lydene.
Jeg forsto ikke hvordan folk orket den.
Jeg var alltid sånn. Jeg gjorde moren min bekymret.
FOR OVERFØLSOMHET FOR LYDER
Vi dro til sykehus etter sykehus. Jeg syntes at jeg burde prøve å bli bedre.
Da boblene falt, var jeg i tårnet med folkene fra institusjonen.
Eksplosjonen kom. Da jeg våknet, var jeg reddet.
Jeg husker ikke noe særlig av det.
Alt jeg husker, er det jeg hørte.
En sang.
Jeg vil ikke hate lyd.
For å være ærlig, har jeg lett etter den.
Etter den lyden.
Jeg har aldri fortalt noen om dette.
Uta…
Uta?
Noe er galt.
Gravitasjonsbølgene har vært ustabile.
Siden når?
Siden Uta kom hit?
God morgen.
-Er Makoto kidnappet? -Se.
Hei! Hva driver dere med? Slipp meg.
FØRSTE KIDNAPPING
-Hva i helvete? -De etterlot dette.
NESTE KAMP PREMIE: MAKOTO
Bedemennene!
-Best at de ikke tafser på Makoto! -Er det problemet ditt?
De har strømmet kampkour-videoer til utsiden.
-De har kalt det "Dødsspillene i Tokyo". -De får støvlene fra en sponsor også!
-Kidnappet de henne for visninger? -Jeg skal slå dem sønder og sammen!
Teit.
Uta?
Hibiki. Slå dem.
Kom an.
Det er Utas første kamp.
Hei, der!
Se, under flagget. Det er noen der.
Hei! Dette er kjempeskummelt.
Jeg har fått nok. Noen må hjelpe meg!
De drittsekkene. Makoto er ikke en slags premie.
-Hva vil Bedemennene ha? -Skipet til BF.
Reiyo? Seriøst? Hva om de taper?
La oss se om å godta Bedemennenes utfordring fungerer for dem.
Hold dere til unnvikelsesmanøvrer. Konsentrer dere om fart.
Isozaki og Usagi vil holde dem unna.
Jeg går etter flagget.
Hibiki og Uta må lage kaos for dem.
Greit.
Du din…!
Film alt dere vil. Dere får bare bilder av at dere taper.
Med økte visninger stiger inntektene denne måneden.
Blå flamme mot Bedemennene.
Klar, ferdig…
…gå!
Pokker, er det engang lov?
Dann en linje fra alfapunktet til deltapunktet.
Oppfattet.
Isocchi!
Denne veien!
Fire og fem, ferdige.
Fordømte Bedemenn.
-Fall fra BF. Bare tre igjen. -Seriøst? Er to ute allerede?
Vi skal hente kompisene deres, BF! Dere må bare ta det flagget.
-Led dem til sigmapunktet. -Oppfattet.
Å nei. De lurte oss!
Dere må ha meg unnskyldt.
-Pokker ta. -Ikke gjør det!
Om du hopper, blir du fanget i maurløvegropa!
Det er det de vil.
Urettferdig, ikke sant?
De ledet oss til et sted der vi ikke kan hoppe alene.
Vi har ikke utstyr til å hoppe over spiralen.
Fortsetter det sånn, etterlater de oss bare her.
Spiral…
-Er hun virkelig i BF? -Jøss!
Hibiki!
Uta.
Hibiki. Fortsett uten meg.
Sett i gang!
Hibiki! Uta! Kom igjen.
Kom an, Uta.
Uta. Hibiki. Jøss, dere er fantastiske.
Uta!
Gjør det!
Uta! Sett i gang!
Det er over! Kampen ble vunnet av Blå flamme.
Uta.
Går det bra?
Vi klarte det. Vi vant! Det var fantastisk!
Hei.
Makoto!
Uta og Hibiki, dere var så flinke!
Vent, Makoto.
-Dere var utrolige. -Urettferdig, Hibiki.
De beste!
JAPANS KYSTVAKT REIYO
I dag brant Blå flamme Bedemennene med sin sviende ild
og reddet frøken Makoto!
Beklager bekymringen.
-Jeg kom tilbake! -Velkommen tilbake.
Så derfor, for alle de skjønne idiotene som er her i dag
og for deres fremtidige suksess…
-Skål! -Skål!
Godt jobbet.
Du kan jammen drikke, Makoto.
Jeg har passet på at de ikke kan finne på mer kødd.
Kan ikke du slutte å sniffe den parfymerte greia mens du snakker?
Er stressballen et problem?
-Med en blå flamme… -Skal vi brenne alt!
Ja!
-Du kom inn for sent. -Det blåser jeg vel i!
Sent! Du kom inn for sent!
-Å, Hibiki, bråkte vi for mye? -Bråkete som vanlig.
Men…
Jeg kunne ikke vunnet kampen i dag alene.
Takk.
-Takket Hibiki oss? -Hva er i veien? Er alt i orden?
Så søtt!
-Så urettferdig! -Hei, slipp ham!
-Gi meg en klem også, da. -Jeg klemte ham.
Kutt ut, sa jeg.
Kom deg vekk!
-Planen var ikke dårlig. -Nei.
Hva er i veien?
"Søstrene ville at den lille havfruen skulle dra tilbake til havet.
'Du må vende tilbake til havet.
Skynd deg.
Ellers vil du…'"
Uta.
Selvsagt er du her.
Strekk ut hånden.
For å feire din første seier.
Nå kan du nyte lyden av bølgene når du vil.
I dag skjønte jeg… Hvordan skal jeg si det?
Personen jeg alltid har trodd jeg var, var ikke egentlig meg.
Etter at du kom, ble jeg meg for første gang.
Det er fordi du kom hit. Takk.
Jeg ville si deg…
Disse boblene…
Hva er det som skjer? Boblene…
Jeg visste det! Det samme som for fem år siden.
Et nytt boblefallfenomen.
-Vi må forlate Tokyo nå. -Men Hibiki og Uta er fortsatt der ute.
Dro de til…?
Uta. Du…
Bobler!
Hei! Hva er dette for noe?
Den sangen… Er det deg?
"Den lille havfruen fant prinsen sin
og svømte til overflaten."
Det var deg.
Hva var det?
"Den lille havfruen kunne kjenne at hjertet hennes knuste.
For det var den siste dagen hun ville få se prinsen sin."
Er i dag den siste dagen?
De roper. Jeg må stanse dem.
Uta!
-Reiyo? -Ta tak i den.
Nummer 13 er åpen.
-Vi er på autopilot. Er det noe mer? -Det går bra. Kom tilbake hit.
Synker Tokyo?
-Dette er ille. -Jeg kan ikke svømme.
Kaller tårnet på boblene?
Vi er tilbake.
-Kan den bevege seg? -Hvorfor tror du jeg jobbet med den?
Vi har hentet Bedemennene.
Styrbord!
Snur 20 grader til høyre!
Vannivået stiger.
Og en SOS?
Den er sendt hovedkvarteret.
Det startet den dagen Uta kom.
En sang bare Hibiki og Uta kan høre. Er det samme sang?
Og kilden er tårnet.
Men om jeg sier det, drar Hibiki til tårnet.
-Gikk det bra med alle sammen? -Ja.
Pokker, den har stanset.
Hibiki?
-Jeg skal til tårnet. -Hva?
-Hva sa du nå? -Jeg skal til tårnet.
Uta er der. Kom igjen.
-Hva? Vil du ta livet av deg? -Nei, det er for farlig.
-Jeg må dra. -Boblene har blitt aktive.
-Vent nå litt. Mener du virkelig dette? -Ja.
-Sier du at Uta virkelig er der? -Ja, bli med meg.
-Greit, men bare denne gangen. -Hva? Er du sprø, Kai?
-Kom igjen. -Vent!
Hva?
Vi kan ikke la BFs stjerne falle, kan vi vel?
Uta er et viktig medlem.
-Her. -Seriøst? Hvem oppdro dere egentlig?
-Vent, folkens. -Shin, vi må la dem dra.
Det er noe i tårnet som bare Hibiki og Uta kjenner.
De andre må skjønne det.
Tokyo kampkour dreier seg om uavhengighet, hva?
Vil dere kjøpe disse?
Ok, da gjør vi det.
Du også, Hibiki!
-Med en blå flamme… -Skal vi brenne alt!
Ja!
Dette ser ganske dystert ut.
Pass dere for de røde. De fester seg til deg.
Seriøst?
Dette er ikke en vanlig kamp. Vær våkne.
-Ha øynene på stilker. -Skal bli!
Klar… ferdig…
…gå!
Lykke til.
-Støvlene er fantastiske. -Slutt å tøyse!
Bane åtte… ni… ti… Ferdig!
-Jøss! -Slutt å stirre, boblene kommer!
Uta!
Fall!
Hva i helvete er det som skjer?
Spindelvev. To av dem?
Tiltrekningen er mye sterkere!
Hva gjør vi nå, Hibiki?
Jeg bruker bitene av hovedsjakta til å nå utsiktsplattformen.
Men det siste mellomrommet er på minst 30 meter!
-Selv med støvlene… -Jeg skal lede dere.
Shin? Hva gjør du her?
Skulle gjerne sagt at jeg er her for å få dere tilbake.
Men om dere drar, er det bedre å ha med en som har erfaring.
Som har erfaring? Seriøst? Skal Shin endelig…?
-Skal du lede oss? -Ja.
Jeg skal vise dere veien til den siste biten.
-Følg meg, Hibiki. -Men det er farlig.
Jeg har løpt her dobbelt så mye som deg. Jeg tror du kan stole på meg.
Da starter vi!
-Jøss! -Den legendariske trickingen!
Se opp!
Vi mister snart taket. Skynd dere!
Denne veien.
-Kom an, Kai! -Greit!
Hent flagget, Hibiki! Kom tilbake sammen med Uta.
Fly!
Han klarte det.
Hibiki. Jeg klarte det aldri.
Men du kan redde henne.
Dette er fra for fem år siden.
Hvorfor er alt likt?
Er det meg?
Jeg ser det nå. På den tiden var jeg…
Greit, ta deg av det.
Bobler!
Hei! Hva er dette for noe?
Den sangen…
Er det deg?
Det går bra.
Jeg kan høre deg.
Det var deg.
På den tiden må jeg ha gjort boblene sinte.
Og den boblen, Uta, beskyttet meg.
Søster, jeg…
Uta!
Gikk det bra? Hvor er Hibiki?
Plattformen.
Han dro dit for å se spøkelset.
-Men… -Tiden går.
Fra nå av blir det enten ødeleggelse…
…eller…
Hibiki!
"Den lille havfruen så på prinsen…
…og kastet seg ut i havet."
Uta!
Tårnet!
Uta, kroppen din!
"Den lille havfruen var bare glad for å være der.
Disse dagene føltes viktigere
enn noe annet. Selv hennes eget liv.
Derfor,
selv om hun visste at hun ville løse seg opp i bobler,
var hun ikke redd i det hele tatt."
Uta.
Uta…
Ikke bli borte, Uta.
Fordi jeg møtte deg…
…ble jeg meg.
Dette er et menneskehjerte.
Et hjerte som kan føle tap.
Et hjerte som kan…
…elske.
Uta.
Uta!
Hibiki.
Vent, hvor er Uta?
Uta, det er deg.
Ødeleggelse og gjenoppbygging gjentas.
Siden big bang for 13,8 milliarder år siden
har atomene som utgjør kroppene våre
samlet seg, blitt stjerner,
brent opp, blitt komprimert og frigjort.
Igjen danner de spiraler, blander seg og deler seg.
En dag, når livet dør ut og jorden går til grunne,
vil vi igjen bli en del av den store spiralen.
Derfor… La oss møtes igjen en dag.
UTA
-Med en blå flamme… -Skal vi brenne alt!
-Ja! -Fortsatt teit.
-Det er de ynkelige ninjaene igjen. -Snakk om lett bytte.
Å ja? Dette vinner vi.
Da skal vi starte.
Klar… ferdig…
Sett i gang!
Kom igjen, Blå flamme!
Gå!
Tekst: S. Marum