Я Налл.
Бог порожнечі.
Той, що розсікає світи.
Колись давно,
коли світло вдерлося в моє царство,
мої діти-симбіонти зрадили мене
й ув'язнили тут.
Та нарешті з'явився кодекс.
Це ключ до моєї свободи.
Він відімкне цю в'язницю.
Наказую вам обшукати всі куточки всесвіту
та знайти ключ.
Дістаньте мені кодекс.
А коли я втечу,
зруйную всі живі планети
та знищу своїх нащадків-симбіонтів,
я винагороджу вас
вашими життями.
То кажеш, у цьому всесвіті
є люди-супергерої.
Гаразд.
Розкажи мені ще раз про фіолетового друга-прибульця,
який дуже любить камінці.
Бо от що я тобі скажу, чоловіче,
іншопланетяни не по камінцях.
-Едді, не починай. -Ні.
Ні, вони не люблять камінці.
А знаєш, що люблять?
Вони люблять їсти мізки!
Така їхня натура.
Сеньйоре, через нього зникла моя родина.
На п'ять років.
П'ять років?
Що ж, це довгенько.
Гаразд.
Едді!
Ми напилися!
Ми вдома!
Мене втомили ці мультивсесвіти.
Мені більше до вподоби наш бармен.
Ой. Голова болить.
Здається, ніби я п'яний,
але водночас у мене похмілля.
Едді! Ти хочеш «Криваву Мері».
О, так!
-Ні. -Я не хочу пити.
Припини! Ти руйнуєш бар цього чоловіка!
Текіла!
Це найкращий день мого життя, Едді!
Я б краще води випив.
Будь чоловіком, Едді.
Ми мали б стати барменом!
-Текіла! -Я це зробив.
Це я зробив.
Що то були за штуки, чорт забирай?
Я з ними народився.
Клятий бар! З мене годі!
Це Келлі Руле з репортажем із Сан-Франциско.
Поліція досі розшукує для допиту
колишнього репортера Едді Брока...
О, ні.
...після трагічної смерті детектива Патрика Малліґана.
Ні.
Детектива Малліґана знайшли проштрикнутим
на тлі низки дивних подій
у міському соборі.
Думають, що його вбив я.
Як довго він тікатиме від органів?
Тільки час покаже.
Якщо ми в новинах тут,
ми в новинах скрізь.
До Сан-Франциско нам не можна.
Ховатися в Мексиці
до кінця життя? Я точно тут не лишуся.
Куди ми подамося?
Не знаю.
О.
Це може спрацювати. Слухай.
Це той суддя.
-Вигнав мене з Нью-Йорка. -Ірод!
Так, але в мене є на нього купа матеріалів.
Я завжди хотів побачити Статую Свободи.
Може, нам пошантажувати його?
Очистимо моє ім'я.
Уперед!
-Мандрівка! -Забираймося звідси.
Решти не треба!
БАР Портали
Будемо рухатися, не подаючи виду.
Ми втікачі!
Нас розшукують!
Так, ми невинні. Так.
Але я з'їм будь-якого поганця, який стане на нашому шляху.
Мені потрібне знеболювальне.
Ти це чув?
Хтось у біді.
Мені треба на дорогу поживитися.
Так, добре.
Туди.
Погані хлопці, Едді.
Ми Смертоносний Захисник чи ні?
Роби своє діло.
Легко.
Боже.
Мило!
Обіцяю їх не їсти.
Це собаки для боїв.
До собак для боїв я не опускаюся, друже.
Агов, чуваче, ти не туди потрапив.
О, вітаю.
Це наша територія.
Що ж, судячи з ваших
загрозливих виразів обличчя,
я маю вас злякатися, так?
Ти не туди зайшов, братику.
Ми тебе не відпустимо.
У мене болить голова
через те, що я багато випив.
Буду відвертим.
У мені є дуже темний і непередбачуваний бік.
У кожному з нас сидить монстр.
Не такий.
Мова про таку темряву,
яка може відірвати тобі голову та згодувати її
твоїй дупі.
Мені! Згодуй її мені!
Так, або згодує її собі.
Гаразд. Слухайте. Маю пропозицію.
Ні. Годі балачок.
Я не припиню балакати. Це для вас.
Я роблю це задля вас, ясно?
Хоч і не мушу. Зрозуміли? Тож увага.
Ми знайдемо цим песикам родини,
бо те, що ви робите, — непорядно.
Що про тебе думає твоя мама, чоловіче?
Моя мати померла, вишкребку.
Як незручно!
Мені шкода.
Я даю вам шанс.
Солоденький, я справді даю вам шанс.
Раджу скористатися.
Скажи коли.
Коли.
Привіт, сучки.
Хто поганий хлопчик?
Оце надійне взуття!
Куди ти?
Додому.
Ні.
Що...
ти таке?
Ми...
Ми Веном!
Ми...
-Веном! -Ні!
-О! -Так.
-Ми... -Ми...
Веном.
Що?
Нам точно треба повправлятися.
Це було смачно!
На здоров'я.
Дякую.
Ти водиш мене в найкращі місця!
Забираймося звідси до біса.
Де мій капець?
Привіт, друже!
Це моє! Це мій капець!
Віддай мій капець.
Ці підійдуть.
Тепер нас розшукують
через щось, що ми таки зробили.
А я застряг із супергероєм, який не літає.
Ти певен?
ІДЕНТИФІКОВАНО САЛАНІМО, МЕКСИКА
Ось ти де.
З'єднайте з генералом Стриклендом.
Що за...
Вірус поширюється.
Ці штуки хочуть жити.
Розкажіть про вашого відвідувача.
Він поводився божевільно. Розмовляв із собою.
Що він казав?
У нього були великі, масивні, дикі руки.
Вони отак трусилися.
Візьміть його.
ПУСТЕЛЯ НЕВАДА
Думаєш, на одній із зірок
є ще брат і сестра,
які дивляться на те саме небо?
Колись я тобі скажу.
Мій брат-близнюк —
майбутній науковець НАСА.
Колись я ним стану.
РОЗВЕЛЛ, 1947 Р.
Як грім гримить, ховайся вмить.
Ні!
Стрикленд Малліґан у дорозі
Він на життєзабезпеченні.
Доведіть його до екстреного симбіозу.
Це мав бути ти.
ЩО ПРИВІЗ ДРЕЙК?
Свіжі новини —
і я це повторю:
для всіх любителів прибульців сьогодні сумний день.
Вашингтон нарешті оголосив про виведення з експлуатації Зони 51.
Подейкують, що там нібито
проводили досліди над прибульцями.
Інші новини сьогодні...
ВІЙСЬКОВА БАЗА «ЗОНА 51», НЕВАДА
...ТРИ ДНІ ДО ВИВЕДЕННЯ З ЕКСПЛУАТАЦІЇ
Сюди. Проїжджайте.
ГІПЕРКИСЛОТНИЙ РОЗЧИННИК
-Стрикленд. -Авторизовано.
КИСЛОТНИЙ ДУШ
-То це нарешті відбувається. -Так.
Так, пані. Не лишиться нічого, крім каміння і пилу.
І тарганів.
Навіть найбільші вибухи їх не вб'ють.
Вони існують 280 мільйонів років. І далі існуватимуть.
Не знав, докторко Пейн.
Щасливої дороги.
-Гарного дня, Ґасе. -І вам.
ПРОГРАМА «ІМПЕРІУМ» ЗОНИ 55 СТРИМУВАННЯ ТА АНАЛІЗ СИМБІОНТІВ
-Дякую. -Так, пані.
Вітаю, докторко Пейн, ми про це подбаємо.
Та кому треба та таратайка, Джиме?
Не суди книгу за обкладинкою.
Ранній підйом, генерале Стрикленде.
Схоже, ваші мрії здійснюються.
Знаю, це має вас сердити.
Він прибув щойно перед вами.
Наш новий друг завдав клопоту?
Бачте, у цьому й проблема.
У чому?
Ви вважаєте їх за друзів.
-Вітаю. -Добрий ранок.
Зв'язування пройшло успішно.
Я чула.
У вас в завжди таке лице,
ніби щось жахливе неминуче.
Бо в моїй роботі
щось жахливе завжди неминуче.
Ми їх утримуємо, ви вивчаєте.
Отак це працює.
Погляньмо.
-Вітаю, докторко. -Привіт.
Інший симбіонт покинув його помирати.
СУБ'ЄКТ: ПАТРИК МАЛЛІҐАН
Ми його врятували.
Він би помер.
СИМБІОЗ ЗАВЕРШЕНО
Спробуй знизити рівні.
Добрий ранок, Седі.
Дайте-но сюди.
Ми його спіймали в Мексиці.
Привіт. Ласкаво просимо.
А є дані, де його решта?
-У процесі. -Повідомте, коли впіймаєте.
Не розумію цієї одержимості.
Казала ж вам. Брошку мені зробила мама.
Зараз липень.
Побачимося там.
По цей бік
усі якісь дивні.
Облиште її, Рексе.
Не дай бог, щоб хтось отримував задоволення від роботи.
Зону 51 повністю зачинять
до кінця тижня.
Це й так просто руїна.
Усі втомилися від туристів.
Але тут нас не існує.
Тридцять метрів углиб.
Не знайде жодна людина
чи не людина.
Звідси ніхто не дзвонить додому.
Мій брат шалено хотів
працювати на 51-й, робити те, що я роблю.
Якби ж він побачив,
що ми збудували.
Усе гаразд.
Просто...
намагайтеся дихати. Добре?
У дитинстві нам із братом
казали, що НЛО — це повітряні кулі, космічне сміття.
Кубрик зняв висадку на Місяці в студії в Голлівуді.
Чудова історія.
Куди ви? Спочатку це.
А є підвищений ризик впливу?
Я не за це хвилююся.
Ви знаєте, що на нас є віруси й бактерії,
шкідливі чутливим формам.
І ми точно не знаємо, з чим маємо справу.
Безпека гостей — пріоритет.
Це вперше в нас носій,
сумісний з нашим симбіонтом.
І ми зможемо поговорити з ним.
Монстри.
У нього спалахи паніки відтоді, як ми зв'язали їх.
Пробували Jingle Bells? Заспокоює.
Ой, і чого я не подумала?
Звільніть його.
Монстри.
Я докторка Пейн. Тедді.
Ви тут у безпеці.
Я вам допоможу.
Вам обом.
Пересадка була успішною.
Ми не мали вибору.
Довелося вас рятувати.
Монстри.
Ви теж понівечена.
Можна...
Можна дещо запитати?
Симбіонт із вами спілкується?
Ви його чуєте?
Звук їх дратує.
Добре.
-Чому вони тут? -Чого хочуть?
Безпечного прихистку.
Безпечного прихистку?
Ми тікали.
Це він про інших симбіонтів?
Думаю, так.
Його істоти обшукують всесвіт, щоб виявити нас.
І нас знайдуть.
А коли це станеться, він уб'є нас усіх.
Хто?
Не лишиться нічого.
Тут? На Землі?
Чому вони тікають?
Бо навколо цього всесвіту
панує темний
холодний океан.
Що це?
Краще вам не знати.
АНАЛІЗ СЕРЦЕВОГО РИТМУ
Я бачив майбутнє.
У темряви
є зуби!
Говорить ваш капітан.
Ми зараз рухаємося на комфортній висоті 9 500 метрів.
Якщо ви зараз подивитеся ліворуч,
то побачите Великий каньйон.
Казав, що полетимо.
Боже мій!
Просто до Нью-Йорка!
У мене пересохло в роті!
І ми очистимо твоє ім'я.
І так неприємно холодно!
Як Том Круз це робить?
Він не ниє, як сучка!
Що це було?
Що це?
Трясця!
Вибач, Едді, але я маю зникнути.
-Що, зараз? -Ми в глибокій дупі!
Нащо ти це зробив?
Я поясню.
Ні!
Не мовчатиму й скажу,
що це найгірше похмілля всіх часів.
Поглянь на це, Едді.
Хіба не чарівно?
Заткни пельку.
Думаю, я не проти жити тут вічно.
Ми щойно зіткнулися віч-на-віч буквально з машиною смерті.
Вічність здається неабияким оптимізмом.
Чи визнає врешті Пентагон після закриття Зони 51...
ПРАВДА ТУТ
...що вони утримували там НЛО?
Тобто «Невідомі Летючі Об'єкти».
Так, тату, ми знаємо.
Усе б віддав, щоб побачити, хто збудував ці штуки.
Тому ми зняли заощадження
та поїхали в цю подорож, любий.
Щоб ти нарешті побачив...
Що це маячня?
Так, а що як я правий?
Сподіваюся, нас не зондують
у космічній лабораторії іншопланетян.
Або ж не вб'ють.
Зондують.
Трохи здійняли бурю.
-Тримайтеся, рідні. -Усе гаразд?
Очманіти!
-Пес виблював? -Так.
Добре!
У нас вийшло.
М'яке приземлення. Зігни коліна.
Залучай тулуб. Тулуб залучай!
Так! Отак! Ага. Молодець!
Упорався.
Це було страшно.
Це не Нью-Йорк.
Ні, це пустка.
Я помітив пасивну агресію.
-Справді? -Так.
О, даруй. Як щодо активної агресії?
Ти щойно скинув мене із 757-го,
ні на мить не подумавши
про мої хронічні запаморочення.
Це був Airbus А320.
Та невже? Вибач. Гаразд.
І що то була за штука?
Та, що ми її отам розчавили?
Тобі це не сподобається.
Ні, можу тобі гарантувати, не сподобається.
Що ти робиш? І чому?
Це... Ти дивний. Це моторошно.
Це Ксенофаг.
Що?
Ксенофаг.
-Мисливиця на симбіонтів. -Звісно.
Проблема в тому, що якщо вона знайшла шлях сюди,
скоро прийдуть інші.
«Інші»?
Нас, симбіонтів, також створив творець Ксенофага.
То це твоя сестра?
Симбіонти повстали проти нього, замкнули його на Клінтарі.
-На твоїй планеті? -Ні!
-Це не планета! -Не планета.
Ми збудували в'язницю, щоб він спав.
-Звісно. -Цілу вічність!
То як його звати?
Я не почув ні слова.
Налл.
-Налл. -Ні!
Тихо.
Це не жарти, Едді.
Тоді не розмовляймо.
Тихо.
І чого від тебе хоче ця Ксило-Ксин-штука,
мисливиця на симбіонтів?
Нічого. Вона хоче нас. У нас є дещо потрібне їй.
У нас є тільки паскудна сорочка, один капець і сонячний опік.
І кодекс.
А це що?
Я тобі покажу.
Трясця, що ти робиш?
Скажімо, ти помер. Я можу повернути тебе до життя.
Це мені подобається.
Але якби я це зробив, наші розділені життєві сили
стали б єдиною силою, що зветься кодекс.
Що це, у біса, за кодекс?
Це ключ. Ключ, що відмикає клітку.
В'язницю на Клінтарі.
Він би звільнив нашого творця.
На щастя, ми не помирали.
Так, крім того разу.
О, ні.
То ти кажеш, що ми носимо цю штуку.
Тому Ксенофаг полює на нас.
Що нам робити?
Вона бачить кодекс лише тоді,
коли симбіонт у повній істинній формі.
Точно.
То ти не можеш вийти?
Я можу так. І так.
Але якщо повністю трансформуюся,
кодекс пошле їй сигнал для відстеження.
Вона знайде нас, вирве наш хребет
і звільнить Налла з Клінтара.
Як позбутися цього кодексу?
Кодекс існує, поки ми обоє живі.
-Якщо один із нас помре... -Ні.
Кодекс помре теж.
-Мені не підходить. -Мені теж!
Та Ксенофаг була швидка.
Скоро федерали пов'яжуть нас
із чотирма безголовими тілами в Мексиці.
-Треба вибиратися. -Ага.
Чотири ноги краще, ніж одна.
Будь чесним зі мною, друже.
Як швидко ти можеш змусити його рухатися,
не вбивши?
Є один спосіб дізнатися.
Не лякай його. Не лякай коника.
Гарний коник.
Слухай.
Гарний коник.
Сюрприз, конику!
Я люблю коника!
Ого.
Уперед.
Го-го!
Скачи на мені, ковбою!
Ти кретин!
Богом клянуся, коли злізу з коня,
я надеру тобі зад, ти...
Оце кінська сила!
Безпечний прихисток?
Ні. Їм не потрібен безпечний прихисток.
Може, новий дім? Виселити мешканців.
Ви передивилися фільмів про вторгнення прибульців, Рексе.
Хіба?
Вони тікали. От що він сказав.
Не дуріть себе.
Вони завжди мігрують.
Метеор із симбіонтами
розбивається на Землі, і всі вони виживають.
Випадковість?
Я в це не вірю.
Гаразд.
Піймаймо їх.
Ви так хочете вірити,
що в них благородні наміри,
що стаєте небезпечною.
Щойно перехопили екстрений дзвінок
від Airbus із Мексики —
чоловік вистрибнув із літака над парком «Секвоя».
Візьмемо Osprey.
Пильнуй, Пейн.
Яєчок не відчуваю.
Це було жахливо.
Бачимо підозрюваного.
Приберіть його.
-Заберіть симбіонта. -Шостий загін, прийнято.
ЛЮДИНА СИМБІОНТ
Уперед.
Ні! Кодекс!
Я не дам тобі померти!
Звідки воно з'явилося?
-Перетворюйся! -Прийнято!
-Час тікати! -О, так!
Що сталося?
Тут щось інше.
-Щось інше? -Він казав, що так буде.
Я щойно втратив трьох.
Можете взяти зразки?
Зразки?
То були не федерали.
То якісь спецпризначенці.
-Вони хотіли нас убити. -Ага.
Так, чудово. Тепер на нас полюють копи,
Армія США
та якась істота з пекла.
Боже, я щойно бачив, як кривавий туман
бризкав з-під лиця іншопланетянина.
Я вбив людину.
Тобі не лишили вибору.
Ти не лишив мені вибору.
Я не встиг до тебе.
Не на бистрині, а рік тому, коли ти вкрав моє життя.
Ми вже разом цілий рік?
І того забагато. Ховайся,
поки на шляху до Нью-Йорка, щоб не вбили.
Нам треба, щоб ти вийшов.
Те, про що ти говорив, — істота...
Вона тут.
Вона вбила людей.
Ого.
Він такий гарний.
Я відчуваю...
Відчуваю своїх.
Але того,
кого жадає Налл, тут немає.
А чого він жадає?
Чорного.
Симбіонта Брока?
Тільки він — носій кодексу.
Кінець — це Налл.
Вам потрібен костюм.
Досі боїтеся, що ця штука застудиться?
Веном переносить ключ до свободи Налла.
Той не має його отримати.
Або вашу расу вб'ють.
Тебе.
І тебе.
І...
Тебе.
Усіх, усе.
Як завадити йому прийти сюди?
Ніяк.
Він старіший за всесвіт.
Йому потрібен ключ.
Тоді все скінчиться.
Як нам завадити йому отримати ключ?
Якщо симбіонт і господар живі,
то живий і кодекс.
А якщо один із них помре?
Помре й кодекс.
-Рексе, ви ж не серйозно. -О, серйозно.
Знищити кодекс — єдиний спосіб
не дати його отримати. Так?
Я з тобою говорю!
Знищити його?
Ми з цим тільки почали.
Мої люди мертві.
Насувається щось нездоланне.
Я покладу цьому кінець.
Наука вимагає жертв.
Тедді.
Це серйозно.
Послухай її.
Ти останнім часом говорила з рідними?
Усе гаразд?
Так.
Нюхом чую мокрого пса. І сосисочки!
Привіт, друже.
Усе гаразд.
Ні, аж ніяк.
Тут така глушина.
-Знаю. -Так.
Голодний?
Так.
То підходь.
Дякую.
-Це моя дружина, Нова Мун. -Вітаю.
А це мої діти. Еко й Ліф.
-Психотерапія пожиттєво. -Ні...
Га?
Нічого собі! Які ж гарні у вас діти.
А це Блу.
-Це наш... -Пес.
А я Мартін.
-Привіт, Мартіне. -Привіт.
Я Едді.
-Радий знайомству, Едді. -Навзаєм.
-Підходь, сідай. Прошу. -Добре. Дякую.
Боже.
Отож.
Нічого мертвого на тарілці. Намасте, друже.
-Дякую. -Не буду я таке!
Ого.
-Едді, куди прямуєш? -До Нью-Йорка.
Ого.
-Так. -Гаразд.
До Нью-Йорка довгий шлях на босу ногу.
Так.
Можемо підвезти тебе до Вегаса.
Так.
Ці люди дивні, кажу тобі.
Як люб'язно. Дякую.
Прошу.
Життя — велика пригода.
Хто не любить нових друзів?
-Точно. -Точно.
Цей тип — ніби серійний убивця, що мандрує автостопом, —
із мого улюбленого подкасту про вбивць.
Люба. Не зараз.
І як соціальні служби нас досі не забрали?
Вона жартує.
-Не жартую. -Прошу, рідна.
Отже, ми їдемо Позаземним шосе.
-Так. -Чим-чим їдете?
Це дорога, що веде до Зони 51.
Може, вдасться побачити прибульця,
перш ніж вони зачинять це місце.
Це мрія всього мого життя.
Можемо показати йому!
Не вірите?
Насправді, Мартіне...
Як би це сказати...
Я вірю.
Узагалі страшенно вірю.
-Який віруючий. -А ти що, комік?
Ні, я працював у сфері ІТ.
-Справді? -Так.
-Це так круто. -О, дякую.
Сподіваюся, ви не розчаруєтеся.
І маю надію, що якщо ви знайдете прибульця,
це буде дуже хороший прибулець, а не...
А не...
поганий.
-Так. -Так.
Що ж...
Я вмію розпізнавати темні сили, Едді.
Тут досить гаряче.
О, ти звикнеш.
Кондиціонери шкодять здоров'ю.
Гаразд. Сім'я готова?
-Так. -Гість готовий?
Запалимо цей фургон.
Диспетчер говорить майору Тому
Люблю співати хором!
Диспетчер говорить майору Тому
Стрельте мені в лице.
Випий протеїнові піґулки І натягни шолом
-О, так! Я це люблю! -Десять...
...дев'ять.
...вісім, сім, шість...
Зворотній відлік почався Двигуни заведені
...п'ять, чотири...
...три, два, один.
Перевір запалювання Най з тобою буде Бог
Злітаємо!
-Едді, підспівуй! -Мені й так добре.
Ти знаєш слова!
Уяви, що це автобус у турі.
Ми гурт, а ти — фанат.
Ну ж бо! Не будь занудою.
Не змушуй мене.
Майор Том диспетчеру говорить
Я виходжу у двері
І плину незвичним чином
Веселіше!
І зірки сьогодні геть інакші
Чому?
За що мені це?
Сидячи в жерстянці Із жерсті банці!
Високо над світом
Як у ванній, Едді!
Планета Земля блакитна
І я нічого не можу вдіяти
Диспетчер говорить майору Тому
Іноді я думаю, що ми були б
щасливіші з отаким життям.
І репортери хочуть знати Чия на тобі сорочка
Розумієш?
Так.
Пора залишити капсулу...
Розумію.
Майор Том диспетчеру говорить.
Я виходжу у двері
і плину незвичним чином.
І зірки сьогодні геть інакші.
Адже я тут сиджу в жерстянці
Високо над світом
ВІТАЄМО У Казковому ЛАС-ВЕГАСІ, НЕВАДА
Любиш шоколад?
Нам не дають їсти цукор.
Ні?
У мене є друг, який любить шоколад. Дякую.
Ти дуже добрий.
Я не хочу бачити прибульця.
Ні?
Це страшно.
Добре.
Знаєш, боятися — це нормально.
От мені страшно
весь час.
Клянешся, що я їх не побачу?
Друже.
Прибульців не існує.
Ясно?
Клянуся.
Добре?
Ти все сказав правильно.
З тебе б вийшов добрий татко.
Ми з тобою пройшли довгий шлях.
Попереду в нас іще не одна подорож.
Хіба це не добре?
Ти щось кажеш?
Ні. Уві сні, напевно.
Я ХОЧУ КОСМОСУ
Це Ніріка.
«Ніріка»?
Так.
У наших свідомостях є прохід,
зазвичай таємний, захований
аж до смерті.
У цьому світі є дикі речі, Едді.
Ти можеш їх побачити, якщо відкриєшся.
О, я їх бачив.
Я радий, що ми не з'їли цю гарну сім'ю.
Вітаємо в місті других шансів.
Дякую.
Щасти, друже. Дякую.
Сиди, Блу. Сиди.
Дякую. Бувай, Блу.
Вегас.
ІДЕНТИФІКОВАНО БРОК, ЕДВАРД
ЛАС-ВЕГАС, НЕВАДА
Слухай, візьми.
-Прошу... -Мартіне, це багато...
-Дякую. -Якісна підтримка й амортизація.
До того ж вони з антимікробними устілками.
Ні! Відмовся. Це гірше, ніж «Крокси».
Дякую.
О, крихітко, це дикий світ
Та я завжди пам'ятатиму тебе
Прощавай, Мартіне.
До зустрічі, я б сказав.
Я люблю в це вірити, Едді.
Добре, бувай.
Мартіне.
Знаєш, той прохід...
Ніріка?
Так. Він відчинений.
Ясно? Просто...
Бережи себе.
Добре.
Дякую.
Боже.
Що ж, гіршого ще не було.
У тебе є шоколад!
Ням!
Я б хотів її побачити, коли дістанемося до Нью-Йорка, Едді.
Знаєш, її збудували,
щоб вітати гостей Америки, друже.
А це ти.
Думаєш, Едді?
О, так. Я знаю.
Розсьорбаємо цю кашу — поїдемо.
Скажемо: «Привіт, Леді Свободо».
І подивимося шоу на Бродвеї!
Так, звісно.
Ого!
Я знаю, як ти ненавидиш мюзикли.
Так, буде чудово.
Що далі, Тельмо?
Ну, Луїзо,
не думаю, що 20 баксів забезпечать нас
колесами з мотором.
І я більше ніколи не їздитиму на іншопланетному коні.
Тож, гадаю, ми крадемо машину.
Ні, я бачив «Людину дощу»,
і завдяки моїй безмежній мудрості небесної істоти
працювати із системою легко.
Ми граємо на автоматах, потім у блекджек, а тоді в рулетку!
Бінго-банго!
Розкішний салон, Bluetooth-аудіосистема, кондиціонер
і опущений дах.
Бо такі ми хлопці.
У казино «Париж» суворий дрескод.
Ні, знаєш що? Це готель. А це мій одяг для відпустки.
Знайди собі кращий.
Він правду каже. Глянь на себе.
Друже, не тисни.
-Допомогти? -Так.
Я не хотів його відключати. Що ти робиш?
-Він вилупок. -Так, але...
О! Дивися.
Нам потрібне маскування.
Що ми робимо?
-Привіт. -Привіт, чоловіче.
Вітаю.
Боже.
Тепло.
Нащо ти відключаєш людей?
Що з тобою таке?
Боже, нащо?
Мені шкода, друже.
Мені так шкода.
Едді! Так, крихітко.
Тепер нас ніхто не впізнає.
Серйозно.
Тебе могли б визнати найсексуальнішим чоловіком року за версією People,
якби комусь було діло до тебе.
Я вигравав «Сексуального чоловіка».
Та звісно.
-Агов. -Так?
Я бачив його.
Той тип там, у арці.
-П'янючий. -Гаразд.
Ми погані люди.
Так і є!
До речі, лишимо ці черевики.
Ми до біса грошовиті, і ми це знаємо!
Вітаємо в «Парижі».
-Дякую. -Ні, дякую вам.
-Просто сядь на землю. -Що сталося?
О, так!
Я подвою ту двадцятку. Почетверю!
Що ти робиш?
Ні. Це всі гроші, які в нас є.
Удаче, будь сьогодні леді
Ні.
Класний піджак! З'їмо хлопа й вкрадемо його!
Я знаю, що Леді Удача сьогодні на нашому боці!
Я б сказав, що сьогодні
Леді Удача точно не на твоєму боці.
Насправді, я б навіть сказав,
що Леді Удача ненавидить тебе.
-Я не можу спинитися! -Звісно, не можеш.
Що це за відчуття?
-Так, ніби... -Оце?
Ніби всі мої проблеми зникли!
Завжди так роблю.
Едді.
Мені потрібно більше грошей.
Але в нас більше немає грошей, друже.
Трясця!
Ти ображений невдаха.
Сам ти ображений невдаха!
Думаю, ти зламав мою ногу.
Леді Удача — мінлива хвойда!
Ми мали обіграти ту машину!
Та бути не може.
Едді Брок?
-Пані Чен! -Це не ваше.
-Вибачте. -Едді! Це пані Чен!
О, пані Чен!
Едді, крихітко!
Пані Чен!
-Я плакатиму. -Я теж.
Ого. Що з тобою сталося?
Такий сексуальний!
-Як і ви. -Дуже сексуальна.
-Я завжди сексуальна. -Так.
-Здоровань тут? -Так.
Подобається моя сукня?
Я так вигравала, що мені дали
кредит у крамниці одягу.
Та ще й номер-пентхаус!
Ого. Знаєте, я вкрав цей костюм у хлопця, який на мене напісяв.
Я його відключив. І лишив у кущах.
Це пояснює сморід.
Можеш помитися в моєму номері, а тоді розважимося.
О, це було б чудово.
І обслуговування номерів.
Так!
Ми знайшли його. Ідентифікували Брока.
Камера спостереження, готель «Париж», Вегас.
-Ми відновили Шостий загін? -Так, сер.
Хай діють.
З'ЄДНАННЯ
З'ЄДНАНО
Шостий загін у дорозі.
Вони привезуть його.
І цього разу я запитую контроль над програмою «Імперіум».
У вас є мій дозвіл, генерале.
Як грім гримить, ховайся вмить.
Потанцюймо, крихітко.
-Ні. -Так! Я люблю танцювати!
Ти збожеволів? Та штука нас знайде.
Не псуй вечірку.
Ні! Не заохочуйте його.
Знаєте що, пані Чен?
Ми втікачі. На нас полюють.
Тож дякуємо, що прихистили. Ми маємо йти.
Ти зануда!
Один танець, і йдіть.
Завжди так.
-Завжди по-твоєму. -Що?
Лиш один танець.
І ти віддав моїх курчат.
Так!
Зітрімо п'ятки, пані Чен.
Здаюся.
О, ні, я не хотів цього бачити. Не хотів!
Ти можеш танцювати
Ти можеш тан...
Найщасливіші миті нашого життя
Коли ви це відрепетирували?
Прокляття!
Казав, що так буде!
Не панікуй. Вона не бачить кодекс.
Що це, у біса, таке?
Ого. Таке потворне!
Стійте дуже спокійно.
Вона не бачить того, що шукає.
Уперед!
Ціль захоплено.
-Не чіпайте Едді! -Тихо!
Мої черевики.
Уперед. Виходимо!
ПОЗАЗЕМНЕ ШОСЕ
Ого.
Зона 51.
Так.
У нас вийшло.
Нарешті ти її побачив, тату.
Ну, круто...
Гадаю.
Так.
Ліфе.
Куди ти, любий?
Що ж, може, ми знайдемо
щось крутіше. Ходімо.
Ходімо, друзі.
Добре, коханий. Мрія всього життя.
Гаразд. Ідіть!
Нюхом чую прибульця.
Йому гіршає без носія.
Бідний.
Помісти його поруч з іншими.
Там безпечніше.
Нижче. Ходімо.
Гаразд. Слухайте.
Думаю, ми краще бачитимемо звідти.
За мною, друзі. Ходімо.
Це так захопливо.
Не віриться, що ми тут.
Ого.
Що це?
Усе зламане.
Так сумно.
Друже.
Агов, друже.
О, ні.
Ні.
Боже, скільки похміль можна мати за день?
Едді.
Агов!
Вони зробили це зі мною.
Малліґан?
Чому?
Ти живий?
Що ти тут робиш?
Нас переслідують, Едді.
У тебе є те, що йому потрібно.
Захищай кодекс від злих рук.
Тут зачекалася армія симбіонтів.
Звільни їх.
Захисти його, Едді.
Налл...
має залишатись ув'язненим.
Едді, я докторка Пейн.
Де мій друг?
Зараз він у безпеці.
Чудові новини!
-От чорт. -Усе скінчено.
Тепер ви тут ніхто.
Це моя лабораторія.
Ні, не ваша. Ви просто тут працюєте.
Тобто працювали.
Ви з Різдвом їдете додому.
А як же вони?
-Ви чули. -Руки вгору.
Кодекс існує, поки вони двоє живі.
Так, усе гаразд.
Ти вбив мою людину.
Я віддячу особисто. Прошу.
-Виведіть Пейн. -Ні.
-Ані руш! -Різдво!
Час іти.
Агов!
Велика помилка.
-Вогонь! -Тікайте!
-Боже мій! -Відступаємо!
Біжіть!
Веноме, тікай. Уперед!
Уперед! Тікайте! Усі!
Звільніть симбіонтів!
Ходу!
-Ну ж бо. -Уперед!
Швидше! Біжіть!
Назад!
Джиме!
Уперед.
Убиймо її!
Ну-бо!
Заберіть звідси кодекс!
Шанс вибратися.
Ти, пробий нам вихід!
Тут немає прибульців, діти.
Найкращі черевики!
Ого! Що це?
-Добре. -Треба йти! Біжімо!
Ми йдемо геть!
Ворушіться!
Ходу!
-Тату. -Усе гаразд, діти.
Прибульці! Навала іншопланетян!
Атака прибульців!
Чорт забирай!
-Ви двоє, у повітря! -Так, сер!
За мною!
У повітря, хутко! Рухайтеся! По машинах! Уперед!
Ми маємо віднести кодекс якомога далі.
-Це Едді? -Едді.
-Едді! Агов! -Едді!
-О, ні. -Едді!
Мартін. Із сім'єю.
Вам не можна сюди.
Темні сили, чуваче.
Едді, можеш нам допомогти?
Я збрехав. Прибульці існують.
Один із них — мій найкращий друг.
Він вас виведе, добре?
Так.
-Не бійся. -Привіт.
Ого.
Радий знайомству.
Дякую за шоколад.
Будь ласка.
Ні!
Мамо, тату!
Тату!
Тримайтеся, діти!
Едді!
Він намагався вас захистити!
Ми — не поганці!
Еко! Ліфе.
-Моє маля. -Мамо!
-Дякую, Едді. -Будь ласка.
Та ви знущаєтеся.
Усередину!
Хутко.
Біжіть!
Едді!
Ідіть. Принесіть мені кодекс.
Що це за звук?
Вона дзвонить додому.
От лайно.
-Боже! -Униз! Лягайте! Ховайтеся!
В укриття! Я з вами.
Вона врятувала нас.
Їх може відволікти тільки одне.
Прийнято.
-Відвези їх до фургона! -Що?
Ну ж бо! Швидше!
Я їх зберу. Хай вертоліт летить за мною.
Уперед!
Ходу!
Він веде їх у зону обстрілу.
Коли побачите, знищте їх!
Ми вдома. Ми повернулися. Добре. Тримай.
-Біжіть! -Ну-бо, діти! Ідіть!
Хутко. Поквапся.
Дякую!
Прибульці — це паскудство!
-Підсмажте їх! -Прийнято.
Ціль знищено.
Ні!
Томпсон падає!
Він падає. Тікайте!
Прослизай!
От чорт!
Геть!
Покінчімо з цим.
Із задоволенням.
Леза гелікоптера!
Тримаю.
-Усе гаразд. -Забери його в безпеку.
Боже.
Мені так шкода. Вибач!
Добре.
Ні.
Добре.
Думаєш, про це мріяв твій брат?
Боже мій.
-Я йду! -Тату, ну-бо!
Тату! Біжи! Ну ж бо!
Я пишаюся тобою, Едді.
Ти сам зробив це все.
Ну, принаймні дещо.
Я справді хотів би її побачити.
Кого?
Леді Свободу.
О, так.
О, так. Так, що ж, поїдемо.
Поїдемо, щойно ми звідси
виберемося.
Вони й далі з'являтимуться.
Ми не виберемося звідси, друже.
Добре, що ж...
Я думав, ми Смертоносний Захисник.
Так і є.
Це воно.
Так.
Гаразд.
Візьми нас.
Ідіть.
Ідіть!
Ідіть.
Боже мій.
Що ти робиш?
Я тебе ніколи не забуду.
І ти мене не забувай, Едді.
Ні.
Час іти.
-Стрикленд. -Авторизовано.
Ні.
-Стрикленд. -Авторизовано.
До зустрічі.
Ні.
Ні!
Ну ж бо!
Ні, Едді!
Едді!
Боже мій.
Ніріка.
Агов, друже.
Мені наснився божевільний сон.
Друже?
Він не повернеться.
Але він потрібен мені.
У цьому світі йому не місце.
Він не міг далі бути з тобою.
А ти не міг бути з ним.
За вашу мужність
вам обом щиро дякує нація.
Едді, ти можеш почати життя з нуля.
Усе, що сталось у Сан-Франциско
та за останні кілька днів...
Вважай, що цього не було.
І для ясності, звісно, скажу:
якщо писнеш про це бодай одній живій душі,
проведеш решту цього життя
в найхолоднішій і найтемнішій дірі, яку можна уявити.
Щасти, Едді.
Я не забуду тебе, друже.
Ваш чемпіон загинув.
Планети будуть моїми.
Король у Чорному прокинувся.
Я вб'ю ваш світ.
Усі згорять.
А ти...
дивитимешся!
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Агов.
Ей. Агов!