Igen?
Nem ön ejtette el a pénzét az épület előtt?
Ha tévedek, elnézését kérem.
Nem, kérem!
Rendben.
Igen, uram, az enyém.
Beszél angolul!
Hozzátartozik a munkámhoz.
Jó sok pénz. Nem akartam, hogy elveszítse.
Nos, köszönöm!
Szeretném valahogy megjutalmazni.
Szükségtelen.
De kérnék egy szívességet.
Nem látta ezt a fiút?
Hat napja tűnt el. A neve Juma.
Soha nem láttam.
Nem hiszem, hogy igazat mond, Hideo.
Szörnyű hibát követett el.
A váltságdíjat követelő levelét Juma szüleinek címezte.
Kobajasiéknak. Igen ám, de Kobajasi úr nem Juma apja.
Nem.
Úgy hiszi, hogy igen, de nem.
Juma apja, mármint a valódi,
egy bizonyos Hasimoto Maszaki úr. És Hasimoto úr...
a tokiói jakuza egyik főnöke.
Egy tisztázatlan kérdés van csak.
Most mit lép?
Egy esélye van csak: elvisz a fiúhoz.
Amint Juma nálam van,
kap tőlem két óra előnyt. Utána értesítem az apát.
Lesz ideje kimenni a reptérre, venni egy jegyet, ahová csak akar,
már ha külföldi úti célról beszélünk.
Japánban soha nem lesz nyugta.
Nem szeretek fájdalmat okozni.
Tényleg nem.
Ha megmondja, hol rejtegeti a fiút, az ajánlatom továbbra is áll.
Kérem! Mondja meg, hol rejtegeti a fiút!
Sajnálom. Ezt magának köszönheti.
Tönkrevágja itt nekem a legjobb zakómat!
Maga meg kicsoda?
Üljön le!
Juma!
Köszönöm!
Megtisztelő, hogy a szolgálatára lehettem, uram.
Megsebesült.
- Elintézem. - Ahogy gondolja.
Várj meg odakint!
Ideje távoznia.
Tényleg nem szeretek fájdalmat okozni.
Elég szenvedés van a világban így is.
Elveszett embereket kutatok fel.
Visszaviszem őket a szeretteikhez.
Ezt a részét kedvelem a melónak.
Megéri az alkalmi késes emberkedést és a tönkretett zakót.
Nehéz kenyér ez.
De van meló bőven.
SZOLGÁLTATÁS IGÉNYLÉSE
JONATHAN SIEGEL NEVÉBEN
Remélem, lemegy a láza. Hányás van még?
Fuvarban vagyok...
szóval le kell tennem.
A hőmérséklet megfelelő, uram?
Ha gondolja, feljebb vehetem a klímát.
Nem, tökéletes. Köszönöm!
Beszél arabul?
Igen. Régebben sokat voltam Damaszkuszban.
Akkor, amikor még remek hely volt... a gondok előtt.
Én pont damaszkuszi vagyok!
Hogy hívják, barátom?
Munzer.
Munzer,
hallottam, hogy a lányáról beszél.
Ez az orvosom telefonszáma.
Hívja fel, rendben?
Mondja meg neki, hogy a lánya beteg,
és azt is, hogy én adtam meg a számát! Segíteni fog.
Isten áldja a kedvességét, uram!
Ez a legkevesebb.
- Várjam meg? - Ne, nem szükséges.
Volna szíves elvinni a poggyászomat a szállodába?
És ha a központ érdeklődik, mondja azt, hogy engem is ott tett ki.
Ahogy gondolja.
- John Sugar, teljes életnagyságban! - Szia, Ruby!
Szia! Egy ölelés jár. Rég nem láttalak.
- Hát, igen. - Mutasd magad!
- Fáradtnak tűnsz. - Hosszú volt az út.
Összefutottam egy régi baráttal Tokióban.
Azt mondta, a helyi sejtet leszerelték, és évek óta nem látta a többieket.
Mondtam neki, hogy itt szívesen látjuk, ha hajlandó átköltözni.
Persze. Jött pár cucc neked.
- Csak utánad! - Rendben.
Mirembe, Mirembe, Mirembe!
Szia!
Nem is tudtam, hogy ilyen könnyű elcsábítani.
Nem csábítás, ha tudom, mit akar.
Ó, jó kislány.
- Mi az? - Helentől jött.
- Tök kedves tőle. - Elképesztő, hogy még mindig ír.
Mármint tollal, papírra.
Ja, régimódi.
- Nagyon is. - Köszönöm!
Szívesen.
Mikor is szálltál le? Négy órája?
Kábé.
Merre jártál?
Dolgom volt.
Dolgod?
Dolgom.
Például?
Mindenféle dolgom.
Jonathan Siegel-dolgod?
Thomas Kinzie vagyok, Mr. Siegel ügyvédje.
John Sugar.
Üdvözlöm! A kertben várja.
- Már megint kémkedsz utánam? - Nem, én...
Felhívott Thomas Kinzie.
A szerződéseddel kapcsolatban,
amit meglehetősen furcsálltam, mert amikor három napja felhívott,
világosan közöltem vele, hogy nem vagy elérhető.
Lehet.
Leellenőriztem a referenciáit.
Az általános vélekedés szerint talpig becsületes.
Mr. Siegel rendkívül zárkózott, ha a családjáról van szó.
Szerfelett megviselné, ha erről a meglehetősen személyes ügyről
bármi is kiszivárogna.
- És ott is van. - Látom.
Ültessen annyit, amennyit lehet, de hordjon még ide földet!
Ennyi lesz, köszönöm! Köszönöm a munkáját.
Sugar, Jonathan Siegel.
Hatalmas megtiszteltetés, uram. Nagy csodálója vagyok.
Minden filmjét láttam.
A legtöbbet leginkább ötször-hatszor.
Kivéve a Lady In The Shadowst.
Azt számtalanszor láttam.
- Elmehet, Tom. Majd hívom. - Mr. Sugar!
Köszönöm!
- Sétáljunk? - Persze.
Filmrajongó?
Rajongó? Hát...
enyhén szólva. Inkább egyfajta addikció ez.
Nem vicces, John. Nekem nem.
Ha egy kliens közvetlenül keres, az tiszteletlenség.
Ez egy üzlet.
Arról nem is beszélve, hogy megállapodtunk valamiben.
Tokió után szabira mész.
Ami nagyon rád fér.
Beszéltem Emily Carpenterrel magáról.
Emily elmondta, hogy csak egy dologban utazik.
Megtalálja azt, aki eltűnt.
Az olyanoknak, akik, hozzám hasonlóan
értékelik a diszkréciót.
- Ruby, Jonathan Siegel kért fel. - Nem érdekel.
Eltűnt egy lány.
Az unokája.
Már 25 éves, de ő gyereknek tekinti.
Olivia két hete tűnt el.
A fiam, Bernard, csak pár napja mondta el.
Azt hiszi, hogy ez is csak egy kilengés.
Tom előkészítette, amit kért.
- Róla van szó. - Gyönyörű lány.
Fordult már elő ilyesmi? Hogy eltűnt?
Igen. De éveken át voltak drogproblémái.
Napokra, hetekre, sőt hónapokra is eltűnt.
Ez most más. Láthatóan aggódik. Miért?
Mert Olivia az eltűnései idején is felhívott.
Mindig pénzt kért,
amit meg is kapott.
És most nem jelentkezett? Se telefonon, se...
Nem. Ez most más.
Mikor látta utoljára Oliviát?
Öö, úgy egy hónapja. Elvittem vacsorázni.
Megünnepeltük a józansága második évfordulóját.
Nagyon büszke volt rá. Én is büszke voltam rá.
Volt valami különleges benne aznap.
Különleges? Hogy érti?
Szenvedélyes volt, magabiztos, lelkes és vicces.
Tisztán látszott, hogy jó úton halad.
Mi felé, uram?
Hogy önmaga legyen.
Öregember vagyok, Sugar,
és az egészségem sem az igazi.
A ketyegőm.
Az unokámon kívül nem igazán érdekel már semmi és senki.
Kérem, találja meg nekem!
Ez az ő baja.
Nem az enyém, és nem is a tiéd.
Hamarosan jelentkezem.
Nem vicces, John.
Hívd fel Thomas Kinzie-t, és tedd helyre a dolgokat!
Ruby,
ezt nem tehetem.
Nem megy. Ez a lány...
Djenre emlékeztet.
Igen.
Erre nem tudok mit mondani.
Ő...
Jézusom, mekkora seggfej vagy te!
Most mi van?
Pontosan tudod, hogyan manipulálj, ugye?
- Nem manipulállak, Ruby. Tényleg nem. - Na persze.
Megláttam a képeket, és egyből beugrott Djen.
Oké. Ezekre mindenesetre szükséged lesz.
Fegyverviselési engedély,
megújított kaliforniai magándetektív-engedély,
- jogsi... - V-Várj! Hé, hé!
Minek nekem fegyverviselési engedély?
Ruby, ne már! Tudod, hogy rühellem a fegyvereket.
Igen, tudom. De ezt nézd! Ez nem...
Ez nem csak egy régi pisztoly.
Ez volt Glenn Ford fegyvere a Búcsúlevélben.
Hogy érted, hogy Glenn Ford fegyvere a Búcsúlevélben?
Úgy érted, hogy egy másolat?
Nem, nem másolat.
Glenn Ford?
Igen. Ez volt a fegyvere.
- Ez volt Glenn Ford kezében? - Én...
- Tessék! Mondja! - Ez volt Glenn Ford fegyvere.
- Jesszusom! - Szóval,
egy gyűjtőtől vettem.
Működőképes. Csak neked restauráltattam.
- Miért? - Megnyugtatna a tudat,
hogy van nálad fegyver.
Ráadásul csak így vagy hajlandó fegyvert fogni.
Ki manipulál kit?
- Azta! Nagyon köszönöm. - Tessék! Szívesen!
- De, nem, kösz. - Nem, nem...
Viheted az egész pakkot, de meg kell ígérned valamit.
Mit?
Azt, hogy a pisztolyt is
- magaddal viszed. - Rendben.
Aztán kérsz időpontot dr. Vickerstől.
Ruby, teljesen...
Makkegészséges vagyok. Tök jól vagyok.
Ne vetíts, John! Tudod, hogy ismerlek.
- Semmi szükségem dr. Vickersre. - Oké, John, hogy van a karod?
Nos?
Jól van.
Na jó.
Elvállalhatod a Siegel-ügyet, de utána leállsz.
Rendben.
Amíg nem szólok.
- Rendben, tessék! - Oké.
- Nem felejtettél el valamit? - Nincs más.
A bal kezedben van. Muti!
Köszönöm!
Ez a muzeális darab a sírba tesz.
Muzeális? Műtárgy!
Na jó!
- Köszönöm! - Szívesen.
- A Del Corazonban szállsz meg, ugye? - Persze.
Tudod, ugye, hogy egy ház árát
- már elköltötted arra a helyre? - Szeretek ott lenni.
Naponta kétszer kitakarítják a szobát.
A recepciós mindent elintéz nekem. És van szobaszerviz.
Nem, te azért szereted azt a helyet, mert úgy érzed,
- oda tartozol. - Nem mondod!
- Mintha a részese lennél valaminek. - Nahát!
De ez csak egy illúzió, Sugar. Neked egy otthon kell.
Mr. Bascombe?
Igen. Szólítson Garynek!
- John Sugar. - Üdv! Mr. Kinzie irodájából kérték,
- hogy engedjem be. Nos... - Remek.
Egy kérdés. Minden lakónak saját parkolóhelye van?
Igen. Van, akinek kettő is.
Megmutatná Miss Siegelét?
Hogyne! Erre tessék.
Úgy két hete itt áll.
Honnan tudja? Csak nem figyeli a garázst állandóan.
Ó, nem, dehogy! Minden lakónak van garázsnyitója a kocsiban.
Ha használják, az irodában van egy számítógép, és az naplózza.
Nincs véletlenül egy pótkulcsa?
A kocsikhoz nincs, csak a lakásokhoz.
Értem. Megnézhetném a lakást?
Hogyne. Erre tessék!
Nos, itt is volnánk.
Azt sem tudtam, hogy kicsoda. Hogy híres a családja.
- Gary, köszönöm. Sokat segített. - Persze.
Innentől intézem én. És kérem a kulcsot is.
Minden lakáshoz van kulcsom. Én vagyok a gondnok, ugye.
Így van. De ez egy öröklakás,
azaz minden kulcs a tulajdonos birtokát képezi,
akit Jonathan Siegelnek hívnak. Az ő képviselőjeként kérem a kulcsot.
Köszönöm!
És ha történik valami? Csőtörés, ilyesmi?
Hívjon ezen a számon!
- Hívjam? - Igen. Köszönöm!
Szívesen.
Szép hely.
Siegel-lány, szóval, még szép, hogy az.
FEMINISTA ROCK RULEZ
ÁPRILIS 4. SZOMBAT
Mi a faszt keres itt maga? És eleve, ki a tököm maga?
- Ezt én is kérdezhetném. - Kenny! Kenny!
Hohó! Nyugi van, Wyatt Earp!
Kérdeztem valamit, faszkalap! Ki a fasz maga?
A nevem John Sugar.
Magánnyomozó vagyok. Van engedélyem is.
- Az igazolvány a zsebemben van. - Hé, ne nyúlkáljon a zsebéhez!
Oké.
Bocs, nem ismertem fel elsőre.
Hát persze, maga Davy Siegel.
David.
Már senki sem hív Davynek.
Most forgatta le azt a folytatást, nem?
A The Boy in the Cornerhez.
Amiben ugyanazt a kölyköt alakítja, csak felnőttként, igaz?
Hát, sok sikert!
Eltenné? A frászt hozza rám vele.
Köszönöm!
Mit keres itt?
A nagyapja bízott meg azzal,
hogy nyomozzak a húga eltűnésének ügyében.
Ha felhívja őt vagy az ügyvédjét, Mr. Kinzie-t,
- megerősítik, amit mondtam. - Felesleges. Hiszek magának.
Pompás. Akkor visszatérhetünk az eredeti tárgyhoz.
- A mihez? - A mi... Nos,
én elmondtam, mit keresek itt,
de nem tudom, hogy maguk miért vannak itt.
- Apám megkért, hogy jöjjek el. - Komolyan?
Mindennap el kell jönnöm megnézni, Olivia hazajött-e már.
- A kulcs honnan van? - Apámtól.
Bernie-nek van kulcsa a lakáshoz, amit Jonathan a maga húgának vett?
Féltestvérem csak, de ja.
Miért nem csengetett vagy kopogott?
- Mi van? - Azt mondta, Oliviát keresi.
akár itthon is lehetne. De maga azt feltételezi, hogy nincs.
Ja. Akár itthon is lehet. Kiütve.
Nem tudom, mit hallott Oliviáról,
aki drogos, az drogos is marad.
- Rémesen hazudik, Davy. - David.
A legrosszabb, akivel dolgom volt.
Nos, Olivia nincs itt.
Ja, én is rájöttem.
Szóval, semmi keresnivalója nincs itt.
Szép öltöny.
Jó éjt, Kenny!
Mindig öröm rajongókkal találkozni.
Jó poén volt.
Érdekes kis közjáték volt.
Ijedt kisfiú.
A PARIAH BELÜLRŐL
Vajon mitől fél?
Vagy kitől?
Olivia anyja.
Ja, látom már.
Ugyanaz a tekintet.
Rachel Kaye.
Ugyanaz a szomorúság.
A szőkét felismerem.
Melanie Matthews.
Olivia mostohaanyja volt. És rocksztár is egyben.
Ez nemrég készült.
Talán ő tud valamit.
A Step-Hi Lounge.
Melanie nem volt otthon, a bár logikus tipp volt.
Ismerem a helyet.
KOKTÉLOK
Hogy hívják, barátom?
- Carlnak. - Carl, én John vagyok.
Örvendek, Carl. Őt hogy hívják?
- Wiley. - Szabad?
- Ja. - Szia! Szia, Wiley!
Megkérhetem egy szívességre, Carl?
Vigyázna a kocsimra?
Kap cserébe 200 dollárt.
Nem kell csinálnia semmit. Csak...
Ha valaki el akarná kötni, vagy akár csak túl közel megy hozzá,
nincs más dolga, mint... Tessék, egy telefon!
Hívjon ezen a számon!
Ez itt 100 dollár.
Amint visszajövök, kap még 100-at. Rendben?
- Nagyon is. - Oké. Király.
- Szia, Wiley! - Barátságos kutya.
Maga jó ember, Carl.
Faszák vagyunk
Én meg arra megyek tovább
Amerre az elrúgott kő gurul
Egyedül a sötét országúton
Először a véletlen számlájára írtam,
hogy ilyen könnyen rábukkantam Olivia életének titokzatos hölgyére.
De valami azt súgja, hogy bármikor itt találtam volna.
- Mit parancsol? - Amit ő iszik.
Hát, az a Willett-féle single-barrel bourbon, uram.
Száz dollár egy feles.
Tisztán, kísérőnek egy pohár vizet! És állom az övét is.
Az tök kedves magától, meg minden, de ki nem állja, ha meghívják.
Akkor ezt respektáljuk.
Köszönöm!
Hú, ez baromi finom.
Általában scotchot iszom, de ez... ez térítésre alkalmas pia.
Rozswhiskey-t ivott már?
Na, az az arany középút a scotch és a bourbon közt.
Még nem. De a westernekben a cowboyok sokszor rendelik.
„Csapos, egy pohár rozswhiskey-t!”
De még soha nem akartam kipróbálni.
- Melanie. - John.
Mondja, Melanie...
Nem akar berúgni?
A hölgynek elfogyott az itala.
Ugyanannyit ittunk. Én berúgtam, maga meg színjózan.
Furcsán működik a metabolizmusom.
A szervezetem, 50-szer gyorsabban bontja le az alkoholt, mint a magáé.
Lenyomhatom azt, ezt, az összes piát ezen a remek helyen,
- akkor sem rúgok be. - Drága mulatság.
Valóban.
Akkor minek iszik?
Szeretem a romantikáját.
Aha.
Ahogy a filmekben láttam.
Imádom a filmeket.
Én a sci-fiket.
Komolyan?
Van olyan sci-fi, ami...
Szóval, amit bármikor, akárhányszor...
Hány kérdésből?
Várjunk, ezt meg kell fejtenem. Oké.
Nem seggfej, nem simlis és nem is gyökér.
- Nem. A legtöbb... - Honnan tudja? Nem ismer.
A legtöbb pasi ebbe a három kategóriába tartozik. Tudom, tudom.
Maga nem,
de, van magában valami, amit nem lehet dekódolni.
Titkol dolgokat. Elrejti a valóját.
És csak a bizalmasai előtt nyílik meg.
De a maga bizalmát kiérdemelni... nem egyszerű.
Azta!
Nem vinne haza?
Semmi baj.
Hahó, Carl! Köszönöm!
Köszönöm, hogy emlékszik a nevemre, Mr. Sugar.
- John. - John.
Egy pillanat!
Köszönöm!
Kösz, Wiley, köszi!
- Kedveli magát. - Kölcsönös.
Ahogy megbeszéltük. Köszönöm, uram!
Köszönöm, uram!
Mr. Su... John.
John. John.
Király. Itt a...
Tudja, mit? Tartsa meg!
Keressen valami rendes szállást ma estére!
Oké?
- Rendben. Úgy lesz. - Oké.
Van családja, Carl?
Egy nővérem Milwaukee-ban.
- Hogy hívják? - Sophie.
Sophie?
Sophie. Tudja, mi van magával?
Ő... Szóval...
Carl, azt szeretném, ha felhívná Sophie-t.
Hívja fel, és kérdezze meg, hazamehet-e hozzá!
Oké? Mondja el neki, mi történt magával! Ne hagyja, hogy a büszkesége diktáljon!
Attól, hogy hajléktalan, még nem lett kevésbé ember, mint bárki más.
Ami magával történt, bárkivel előfordulhat.
Képes rá? Felhívni Sophie-t ma este?
Aha.
Hívja fel! Még ma.
Holnap meg engem hívjon. Veszek magának jegyet Milwaukee-ba.
- De Wiley is velem van... - Majd munkakutyának minősítjük.
Nem gond. Veszek neki is jegyet. Ezt megígérem. Oké?
Oké. Oké, rendben.
- Király. - Semmi baj. Gyere csak!
- Gyere csak! - Bújj ide! Jó kutya vagy.
- Milwaukee-ba megyünk. - Mész haza.
Holnap hív?
- Úgy lesz, uram. - Oké. Pompás.
Köszönöm!
Bocs!
Kedvelte magát.
Édesemnek szólította.
Félreérti, a Sugar a nevem.
John Sugarnak hívják?
John Sugar.
Oké. Ezt a nevet tuti megjegyzem.
Mikor van a szülinapja, John Sugar?
Szeptember másodikán.
Szűz? Úgy tudtam!
Imádom a Szüzeket. Őszinték, hűségesek, kedvesek.
Akkor tudja az ember, ha tök más típussal találkozik.
- Maga valóban az, ami. - Komolyan?
Tudtam.
De legbelül magányos.
Nem várja se feleség, se gyerek otthon.
Maga döntött így.
De ne adja fel a reményt, John Sugar!
Valóban?
Itt lakom.
Nem is mondtam el.
- Dehogynem. A bárban. - Komolyan?
Jó éjt!
Nem jön be? Nehogy megerőszakoljanak. Vagy kinyírjanak.
Oké.
Tiszta a levegő. Biztonságban van.
Találtam egy üveg rozswhiskey-t. Egy utolsót indulás előtt?
Hosszú napom volt.
Ugyan már! Nem tud berúgni. Mit számít?
És ha lemeszelik a zsaruk?
A pia a vérében azért ott van, nem?
Nem lesz gáz.
Szerintem nem kéne kockáztatni.
Maradj éjszakára!
Ma nem megy, Melanie.
Lefogadom, hogy jól csókolsz.
De nem ma, Melanie.
Miért nem?
Mert részeg vagy, és én nem.
De akarlak.
Van még valami a Szűz pasikkal.
Elképesztően jól összeillenek a Bika nőkkel. Különösen az ágyban.
Én meg pont Bika vagyok.
Bika vagyok. Bika vagyok.
Részeg vagy. Én meg nem.
Oké, értettem.
Az én hibám volt.
Nem figyeltem, mennyit iszik.
Ma este nem szedek ki semmit Melanie-ból.
Azon túl, hogy egy vicces Bika nő, és van medencéje.
És magányos.
Kedvelem.
De a válaszoknak várniuk kell.
Remekül fogsz mulatni.
Jó éjt, Melanie!
Kenny, hagyd abba ezt a követősdit, oké? Rémesen csinálod.
Egy mérföldről kiszúrtalak. De tízről is ki foglak.
A Del Corazonban szálltam meg.
Ennyit mondj Davynek!
És amikor kiderül, hogy igaz, azt hiszi, hogy remek munkát végeztél.
Vedd el!
És most tűnés innen!
Miért figyeltet? Mit tettem?
Én a jó fiúkkal vagyok.
Bár, hogy ki jó és ki rossz, az egyéni megítélés kérdése.
És Davy Siegel nemigen tart sokra engem.
LA-t egy soha nem alvó városnak hiszik. Nem az.
Éjfél után
csak a klubok törzsvendégei és a hollywoodi alkeszek vannak ébren.
A többiek alszanak.
Senki sem figyel.
Azt csinálsz, amit akarsz, senki nem vesz észre.
EGYEZÉS
Néha úgy tudjuk meg, hová ment valaki,
ha kiderítjük, hol járt korábban.
Ez meg ki?
Kemény arcnak tűnik.
Motoros. Bandatag. Ilyesmi.
LEOLVASÁSRA KÉSZ
LEOLVASÁS...
Lehetne rosszabb is. Mondjuk, ha Olivia lenne.
UJJLENYOMAT MENTVE
Rohadt gyorsan ki kell találnom, mi folyik itt,
vagy a következő hullazsákban a lány lesz.
Fura, de ennyi idő után már majdnem hozzászoktam.
Majdnem.
Az erőszakhoz.
Sajnos már számítok rá.
Tudom, mire számíthatok,
- de vajon ez mit árul el rólam? - Jó estét, uram!
Mr. Sugar! Örülök, hogy ismét látom, uram.
Köszönöm, Clinton! Jó ismét itt lenni.
A bungalója már készen áll. Minden úgy van, ahogy szereti.
- Nem éhes véletlenül? - De, nagyon is.
Szólok a séfnek. Biztos vagyok abban, hogy készít valami különlegességet.
Olvas a gondolataimban. Ó, Clinton, majd’ elfelejtettem.
Van egy bőrönd a kocsimban.
Intézkedem.
Köszönöm!
Jó éjt!
Consuelo!
Jó estét, Mr. Sugar! Bejöhetek?
Hogyne! Örülök, hogy látom.
- Hogy van Jorge? A gyerekek? - Remekül, uram, köszönöm!
- Remek. - El ne felejtsem!
Ez nem sokkal ezelőtt jött magának.
- Jó éjszakát! - Jó éjszakát!
Partimeghívó.
Parti.
Jó lesz összefutni a többiekkel.
„De ha olyan jó találkozni velük, általában miért kerülöd őket?”
kérdezhetné bárki.
És válaszolnék is rá, ha munka mellett lenne időm rá.
RACHEL KAYE: „A PARIAH FORGATÁSA ÓRIÁSI ÉLMÉNY VOLT”
Próbáltam megütni, de lefogott.
Nagyon erős.
Rendkívül erős.
Meg akart csókolni. Megharaptam.
Akkor kezdett el fojtogatni.
Azt mondta, úgyis megkapja, amit akar.
Jó színész.
Feküdtem, mint egy darab fa, és hagytam.
Mit kellett volna tennem? Átváltoznom Csodanővé?
Érdekes választás.
Képtelen voltam.
Erős nő.
RACHEL KAYE HALÁLA
RACHEL KAYE SZÍNÉSZNŐ AUTÓBALESET ÁLDOZATA LETT
HALÁLOS KARAMBOL
A LÁNYA, OLIVIA.
SZÍNÉSZNŐ
Próbáltam megütni, de lefogott.
Nagyon erős.
Meg akart csókolni. Megharaptam.
Akkor kezdett el fojtogatni.
Azt mondta, úgyis megkapja, amit akar.
Az anyja nyomába lép.
Két erős nő visszavág, vagy legalábbis igyekszik.
Mit kellett volna tennem?
Ez meg mi?
Átváltoznom Csodanővé? Képtelen voltam. Nem ment.
- Rachel. - Csak feküdtem...
Ki csinálta ezeket?
...hagytam neki.
- Szóval, ja, akartam. - Mit keresnek ezek Oliviánál?
Ezt akarja mondani?
Egy pillanat!
Nem ártana...
Várjunk csak!
Le kéne feküdnöm.
Muszáj.
Muszáj...
Meg kell találnom Oliviát.
Muszáj.
A feliratot fordította: Varga Attila