Hei.
Skal si trollene dukket opp i dag etter det siste innlegget.
Men vet dere hva? Det er dere som dummer dere ut, for jeg blir her.
Og ha en flott, jævla dag.
Kan du noe om film?
- Ikke så mye. - Tenkte vel ikke det.
- Du kan kle på deg. - Det er en skrekkfilm.
- Den utspiller seg i Antarktis. - Jaha.
Med Kurt Russell og masse andre folk.
Det er faktisk skrekk-sci-fi.
Og det er en scene der en lege...
En scene med en lege som bruker hjertestarteren på en pasient.
Han presser den mot pasientens bryst.
Presser ned.
Og til slutt presser han hendene rett gjennom pasientens brystkasse.
Men istedenfor ribbein, som et vanlig menneske,
har pasienten tenner.
Kjevene lukkes, og tennene river armene av ham.
Begge armer.
- Det er faktisk en bra film. - Høres sånn ut.
- Jeg ser på blodprøvene og gir beskjed. - Klart.
Du får et arr etter såret på armen.
Men indre organer, alle verdier og de fysiske symptomene virker fine.
Flott. Bra.
Jeg er ikke overrasket.
Men det behøver ikke å bety at man er frisk.
Hvor ofte bruker du sprøyter?
Hvor ofte...
Ikke så ofte.
- Sover du? - Om jeg sover?
Drømmer du?
Føler du deg fortvilet?
Vickers. Er du liksom psykolog nå?
Ruby ba meg gå hit. Jeg er her. Du har undersøkt meg. Jeg er frisk.
Alt i orden.
Friskmeldt.
John, la meg hjelpe. Jeg tar det.
John, vi må være sikre. Er alt bra?
De spør om det.
Først Ruby og nå Vickers.
Helt fint.
Er det bare meg, eller er det noe som foregår?
Kanskje jeg bare er paranoid.
Med saker som denne kan det skje.
Men det skader ikke å passe på.
- Hva kan jeg hjelpe dere med? - Helen Sugar?
- Det er meg. - Du har en sønn som heter John?
Herregud, du er jo Davy Siegel.
- Fra The Boy in the Corner. - Det stemmer.
Kom inn.
- Takk. - Helt utrolig.
Jeg vet ikke hvor mange ganger jeg har sett den filmen.
Hva gjør du her?
Bernie?
Hei, elskling.
Kom du hjem nå?
- Ja, jeg sov i strandhuset. - Hvorfor var du der?
Det er så mye som skjer, så jeg måtte ha litt fred.
Det er noe med havet. Det hjelper.
Kom og legg deg.
Nei, jeg er våken nå. Jeg prøver å få jobbet litt.
Bare sov videre.
Vi er her ute. Det er en mektig dag. Disse kvinnene er fantastiske.
Jeg skal være her hele dagen. Send meg en melding hvis du vil komme.
Gå ut og gjør noe.
Vi trenger dere.
Hei, Ruby. Han som er ute etter Melanie, Stallings,
hva gjør han? Hvem ringer han? Hva vet vi?
Jeg sjekker telefonen hans og skyen.
Det er mye DoorDash og Pornhub.
Ingen meldinger? Ingen kontanttelefoner på kredittkortet?
Du skremte ham. Kanskje han ligger lavt.
- Og rullebladet hans? - Han er straffedømt, så klart.
Fyllebråk, overfall, litt narkotika underveis.
Kidnapping? Menneskehandel? Han må da ha noe sånt.
Nei.
Sjekker du alias, personnummer?
Sugar, jeg har hele livet hans foran meg her.
- Han er bare en vanlig drittsekk. - Det rimer ikke.
- Jo da, hvis Stallings ikke er innblandet. - Ja vel. Takk for at du sjekket.
- Du. - Ja?
Hvis denne saken ikke går vår vei...
Jeg finner henne.
- Perfekt. Takk. - Vær så god.
- Kjør forsiktig tilbake til L.A. - Takk.
- Og jeg skal ikke si noe. - Takk, Mrs. Sugar.
Sukkersøt.
Det gikk lett.
- Hei. - De kjørte nå. Æsj.
Ja, jeg sa jo det.
- Han er en sleip liten jækel. - Så sant.
Og hva sa du?
Ingenting, men de sjekker alt.
Han trenger en sånn overraskelse.
Jeg er så enig.
Hør her. Takk for at du stilte opp.
Bare vær forsiktig.
De gir seg ikke før de finner ut hvem du er.
OK.
- Takk. Vi snakkes. - Selvsagt.
Denne dronningen har bursdag.
- Så glad i deg, bitch. - Glad i deg.
Så glad i henne. Hva skal du være i år?
- En blanding av Zendaya... - Ja vel.
...Cate Blanchett og Mick Jagger...
God aften.
Hei, Wiley.
Du må ikke oppmuntre ham. Han er en idiot etter oppmerksomhet.
Det fortjener han.
Ja, det gjør du, lille kjærlighets-junkie.
Hei.
Jeg snakket med Teresa og ungene. De er hos familie i San Diego.
Godt å høre.
- Vil du bli med inn? - Ja.
Det er sikkert ingenting...
Jeg lagde egg til frokost, og da kom jeg på en ting.
Om Olivia? Fortell.
Vi hadde planer.
Vi skulle spise lunsj og gå på loppemarked.
Det er kanskje seks uker siden, men så ble hun dårlig.
Men senere den dagen
var jeg hos en venninne som har et galleri i Silver Lake.
Og da så jeg henne på en kafé tvers over gaten.
Jeg hadde tenkt å gå og si hei,
men hun snakket så intenst med jenta hun satt sammen med.
Og du hadde aldri sett henne før?
Nei, men det var noe med dem. Og jeg husker jeg ble bekymret.
Det var noe med henne. Hun var så veldig opprørt.
For hva da, mon tro?
Du sa Silver Lake?
Jeg skal undersøke.
Jeg tror noen overvåker meg.
For seks uker siden. Hun var her med en venninne.
De satt der.
Beklager, jeg husker ikke.
- Er du sikker? - Ja.
- Ja vel. Takk. - Lykke til. Ja.
Trollene sier det samme hver dag: "Olivia, vi ser deg.
Olivia, vi kommer og tar deg."
Det var ingenting å gå etter.
Nei.
Men Melanie hadde et inntrykk av denne kvinnen.
Og det har jeg også.
Det føles viktig å finne henne.
- Beklager. - Takk.
Det er alltid sånn på TV.
Etterforskeren går rundt og viser et bilde.
Men... Jeg må spørre. Funker det noen gang?
De fleste vil gjerne hjelpe til.
Hva vil du vite?
Beklager, jeg er privatetterforsker.
Familien har bedt meg om å finne henne. Hun har vært savnet i to uker.
Her er legitimasjon.
Vi tror hun har en venninne som bor i nærheten.
- Kan jeg få se? - Klart.
Jeg har aldri sett henne før.
Du er Melanie Matthews.
Dani, det er Melanie Matthews.
Å, herregud. Det er deg.
Jeg kan ikke forklare hvor mye musikken din betyr for meg.
- For så mange. - Takk, Dani.
Du fant deg aldri i noe dritt.
Nei.
Er du med ham?
Ja.
Jeg kjenner henne. Hun er en venn av Taylor.
Taylor. Vet du hvor Taylor bor, Dani?
- Dette er jo moro. - Hva da?
- Å samarbeide med en ekte rockestjerne. - Slutt da. Avdanket.
Nei, virkelig. Det hjalp. Hun stolte på deg.
- Hvor mange av albumene mine har du? - Jeg har alle.
Løgnhals.
Ja?
Taylor, Dani ringte.
- Hei, jeg heter Melanie... - Ja, Dani sa det.
Hun sier dere leter etter Olivia.
Jeg vet ikke noe om henne, jeg heller.
- Kanskje vi bare kan prate litt. - Jeg orker ikke mer Siegel-styr.
Siegel-styr? Hva mener du?
Hvis du ikke vil snakke med oss, skal vi gå.
Men går det bra med deg?
Fem minutter. Men bare fordi Pain Station er helt rå.
Takk. Avtale.
- Takk. - Takk.
Hvordan møttes du og Olivia? Vi begynner der.
Jeg kalte henne en hyklersk megge.
Så glad i henne.
Litt av en start på vennskapet.
Ja.
Gå ut og gjør noe. Vi trenger dere.
Det var på Instagram.
Hun la ut stories om at hun hjalp kvinner bort fra voldelige menn.
Vi trenger dere.
Og jeg fikset det ikke.
Så jeg sendte henne en melding og ga henne masse pes...
Sa at istedenfor å lete i East L.A., burde hun heller se hjemme hos seg selv.
Hva mente du med det?
Eller hvem mente du, Taylor?
Jeg er skuespiller. Eller prøver å bli.
Og jeg ble vurdert til en rolle i en Bernie Siegel-film.
Og jeg tenkte: "Kult. Jeg kjenner Davy Siegel."
Ikke sant. Vi har felles venner.
Så jeg nevnte det for ham: "Kan hende jeg får en rolle i filmen til faren din."
Skulle jeg aldri gjort.
Hva skjedde?
Ingenting først. Davy var helt topp:
"Så gøy. Håper du får den. En perfekt rolle for deg."
Han var super.
- Først? - Ja. Så begynte han å sende meldinger:
"Jeg har nettopp fått vite at rollen blir mye større.
Hard konkurranse.
Jeg kan vel komme og hjelpe deg før audition?"
Ja vel, da var vi i gang. Hjelpe meg før audition? Ikke faen.
Men jeg var høflig:
"Gud, så snilt av deg. Men jeg kan ikke i kveld."
Men han ga seg ikke.
Så han spurte om kvelden etter og kvelden etter det,
og til slutt svarte jeg: "Beklager, kompis. Det skjer ikke."
Slutt.
Svaret hans var en video...
...av to som hadde sex.
Jeg var en av dem, og Davy var den andre.
Det var hemmeligheten hans.
Han hadde skjulte kameraer.
Og vi hadde sex hjemme hos ham én gang
for mange år siden, ikke sant?
Jeg husket det knapt.
Og jeg ble så sint og følte meg så krenket.
Og jeg meldte til ham.
Hva faen er det han vil oppnå med dette?
Overtale meg til å prøvespille?
Faen ta deg. Ikke sant?
Så ringte han, og stemmen hans var...
Han kalte meg bitch.
Og sa at hvis jeg ikke lot ham få komme på besøk,
og dette er hans ord,
og gjøre akkurat som han ville med meg, skulle han legge ut videoen på nettet.
Og hva gjorde du?
- Jeg gikk til politiet. - OK.
Og sa at det var en gal fyr som plaget meg,
og de ble så bekymret og spurte hvem han var.
Og jeg svarte at det var Jonathan Siegels barnebarn.
Ingenting skjedde.
Nå vel... Men de er jo familien Siegel.
Hva kan de gjøre?
Men dagen etter
ringte en advokat og tilbød meg penger for å skrive under på en taushetsavtale.
Bernies advokat?
Ja. Jeg ba henne dra til helvete. Så da var det over.
Og Olivia visste om alt dette?
- Du fortalte det? - Ja.
Det var hun som fortalte at vi var flere.
Seksuell utpressing er liksom greia hans.
- Olivia visste hemmeligheten hans. - Han har gjort dette mot mange kvinner.
Rasshøl.
Uansett,
så tror jeg de fem minuttene har gått.
Dette var modig av deg, Taylor. Takk.
Ja.
Jeg er redd. Jeg...
Går det bra?
Ja da.
Ja? Det med Davy, hadde du...
Du vet det med at vi liksom skal ta det rolig og være oppmerksomme på ting?
Hvis vi tar det roligere og legger vekk telefonen,
roer helt ned, så ser vi kanskje at verden er vakker?
Ja. Stoppe opp og lukte på rosene.
- Det kan være motsatt. - Hva mener du?
Kanskje grunnen til at vi ikke ser etter er...
...at alt er så trist og stygt.
Ja, men ikke alt.
Vi har sjøløver, Patti Smith...
- OK. - Sypresser.
Lyden av en lillesøster som ler og koser seg.
Jeg har ingen lillesøster.
Men Paris, da?
Er Paris trist og stygg?
- Har aldri vært der. - Har du aldri vært i Paris?
C'est tant pis.
Aldri vært i Paris.
Wiley, hun har aldri vært i Paris. Ikke rart hun er deppa.
Det og...
Og kanskje Bernie.
Det høres ut som han kanskje var innblandet i alt dette med Davy.
Takk for skyssen.
Ingen årsak.
Hun er opprørt.
Olivia fikk vite at Davy forgrep seg på kvinner, og nå er hun borte.
Har det noen sammenheng?
Vet ikke.
Jeg må finne ut hvor dypt råten går i familien Siegel.
Mora hans ville fortalt hva som helst.
Det er gutten min. En ekte sjarmør.
Gjør meg en tjeneste, David. Ikke nevn dette for faren din.
Vi blir enige om hva vi skal si først.
- Så hvis han ringer... - Men han vet at jeg dro.
Jeg vet det. Jeg bare...
Jeg vil gjerne ha tid til å fordøye dette først.
Så hvis han ringer, sier du at du vil ta det ansikt til ansikt.
OK, mamma.
Greit. Takk, vennen. Kjør forsiktig.
Ha det.
Hei, Carlos. Det er John Sugar. Jeg vil gjerne snakke med Mr. Siegel.
- Har du funnet henne? - Ikke ennå.
- Hvorfor ringer du da? - Jeg har noe viktig å diskutere med deg.
Hva er det?
Jeg vil ikke ta det over telefon. Kan vi møtes?
Carlos gir deg en adresse.
Jeg fikk en adresse og en kinobillett.
Ja da. Det er en Lorraine Everly-klassiker. Men jeg skal jobbe.
Jeg har hele tiden hatt mistanke om at Jonathan skjuler noe.
En hemmelighet. Noe viktig. Noe knyttet til Olivia.
Men nå er jeg redd det kan ha med Davy å gjøre.
- Mr. Sugar. - Gratulerer.
Fint du kunne komme.
Ikke akkurat Vanity Fair på Oscar-kvelden, men mange gamle venner.
Takk for invitasjonen. Er det et sted vi kan ta en prat?
- Etter visningen. - Klart.
Å, ja. Hei.
Nå blir det bilder.
- Det går dårlig for etterforskeren din. - Du bryr deg vel ikke.
Jeg bryr meg. Jeg har bare fått nok av tullet hennes.
- Whisky. Bar, takk. - Skal bli.
Så det er du som er privatetterforsker?
Ja, jeg er en av dem.
Morsomt.
Du har aldri brydd deg om Olivia.
Du er en elendig far.
Margit Sorensen.
Er det morsomt?
John Sugar.
Vet du hvem som sa det samme til meg, pappa? Mamma.
Jeg har vært tenåring og sett på TV. Så jeg vet hvem du er.
Jeg vet ikke om jeg skal føle meg smigret eller bare gammel.
- Ja. - Takk.
- Kødd. - Og Davy Siegel er sønnen din?
Min eneste.
Er han her? Jeg har ikke sett ham.
Nei, David er så travel. Han hadde ikke tid.
Kjenner du ham?
Nei, ikke egentlig. Bare av rykte.
Vel, ikke tro på alt du hører, Mr. Sugar.
Når det gjelder sånne som deg, gjør ikke jeg det heller.
En frikveld fra kampen mot kriminalitet?
Jeg kunne ikke takke nei til en glamorøs filmvisning.
Hvis du syns det er glamorøst
at Jon Voight ikke merker at han har popkorn i skjegget. Høydepunkt.
- Og ingen Olivia? - Jeg jobber med saken.
Hun dukker opp når man slutter å lete.
- Men jeg gir ikke opp. - Gjør som du vil. Det er ikke mine penger.
Hvor er Davy?
- David? Hvordan det? - Jeg vil bare ha en prat.
- Om hva? - Om kvinner.
Dating-tips?
- David har vært uheldig på det området. - Dating. Er det det vi kaller det nå?
- Var det noe spesielt, Mr. Sugar? - Det kommer ut, Bernie.
Davy og disse kvinnene.
Og at du har prøvd å holde det skjult. Det kommer ut.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Har Davy gjort noe?
Har Davy gjort Olivia noe...
Dette ser ut som en interessant samtale.
- Mr. Sugar, dette er min kone Wendy. - De spør etter deg.
Da går vi.
Jeg forstår ikke. Davy er seksualforbryter. Olivia er savnet.
Jeg vet ikke hvordan det henger sammen,
men ingen i familien ser ut til å bry seg om noen av delene.
Hva er det med disse to?
Jeg trodde Melanie hadde fortalt alt, men kanskje ikke.
Jeg har lang erfaring med dette. Men når det gjelder mennesker,
har jeg fremdeles mye å lære.
Beklager forstyrrelsen. Jeg er Jonathan Siegels etterforsker.
Nei, det er bare å forstyrre.
Jeg heter Glen.
- Gleder du deg til filmen? - Ja.
111 minutter med Lorraine Everly på 35 mm i sideforhold 2,35-1.
Du kan tro jeg gleder meg. Ellers ville jeg ikke vært menneske.
Hyggelig å treffe en annen nerd.
Jeg regner med at du studerte Kurosawa og Godard før du var fem?
Nei, ikke helt.
Jeg oppdaget ikke film før mye senere i livet.
Men da jeg gjorde det...
De gode og de onde, femme fatales, morder-roboter og feige løver.
Jeg elsket alt sammen.
Utrolig hva man kan lære av å se på film.
Ja.
Takk, Glen.
- Kos deg med filmen. - Ja.
Du skulle vært i Mexico.
- Kos deg med filmen. - ...med min mann.
Jeg prøver, men det er vanskelig å være tålmodig.
- Er du liksom barnevakten min? - Jeg må snakke med Jonathan.
Louis ba meg holde øye med deg.
Jeg vurderer å rømme.
Jeg vil vekk fra dette stedet. Vekk fra ham.
Jeg innrømmer at dette var en av mine favoritter.
Tenk om det ikke fantes noen Louis.
Sånt er farlig å si, Coral.
Jeg sier det bare til deg, Steve.
Du er den eneste jeg deler hemmeligheter med.
Du er den eneste jeg stoler på.
Mine damer og herrer, filmens produsent.
En lys levende Hollywood-legende. Jonathan Siegel.
Så flott å få se denne filmen på lerretet igjen.
Så pent sagt.
En nydelig film og en nydelig skuespiller.
Dette var Lorraine Everlys første store rolle, var det ikke?
Jo. Og jeg er geniet som ga henne rollen.
- Det var umulig å ta blikket fra henne. - Ja.
Jeg klarte det ikke.
Dere lagde seks filmer sammen
og var gift i 23 år.
Det skjer nesten ikke i Hollywood.
Vi hadde kjærlighet...
DAVY SIEGEL, OVERGREPSMANN?
...og respekt for hverandre.
Jeg er ferdig.
Det er ham.
Faen.
- Det er hemmeligheten. - Hadde dere...
Er alt i orden?
UTPRESSING MED HEVNPORNO
DAVID SIEGEL BESKYLDES FOR TRAKASSERING
Hei, Stallings. Hva skjer?
Jeg hørte det nå nettopp. Går det bra?
Ja da, men det er helt sjukt.
Jeg er redd vi må avbryte. Jeg beklager så mye.
Det er ikke lov. Ikke rør. Husker du da det var gøy med damer?
Ja vel. Jonathan Siegel, dere.
Jonathan Siegel.
Det blåser over.
Håper det. For én regel har vi ikke endret på.
- Og det er... - Mr. Siegel. Går det bra?
Mr. Siegel! Her har du en stol.
Hvis du snakker med politiet eller en advokat,
- eller Teresas såkalte tilsynsfører... - Går det bra? Ring ambulanse.
- Slapp av. - Jeg er litt svimmel.
- Er det en lege her? - Puster han?
...og navnet mitt blir nevnt...
Nei da.
- Det skjer ikke. Bare ta det rolig. - Han er her.
Han går i hjertestans. Unnskyld meg.
Ingen puls.
...skal jeg knulle deg i kjeften til øynene dine blør.
360, lader. Unna!
Unna!
Igjen.
Jeg skal til Tijuana i kveld.
Når jeg kommer tilbake kan vi vel ta en øl, få tak i noe fitte,
så får du noe annet å tenke på.
Ja, klart. Høres bra ut.
Adiós, muchacho.
Faen.
Gutter. Gutter. Kom her.
Få litt kos.
Få litt kos, vakre skapninger.
Hvordan går det? Hæ?
Få jentene ut!
Kom igjen, kom igjen! For helvete.
Er dere klare?
Sí, jefe.
Jeg skal sørover i forretninger, men jeg vil videre i Clifford-saken.
Følg opp Melanie Matthews. Og jeg vil vite hvem han der
tilsynsføreren med det flotte håret er.
Det er din jobb, dust.
Jeg regner med at dere tar dere av dette.
- Greit. - Og du...
Du er min vokter.
Det som er bak døra der, er mitt helt spesielle prosjekt.
Bare mitt. Greit?
Så hvis noen nærmer seg,
skyter du dem i hodet. Forstått? Midt mellom øynene.
Og ikke glem å mate bikkjene.
Da stikker vi.
Hjerteinfarkt.
Men de sier han klarer seg. Det er vel gode nyheter for Jonathan.
Men jeg kommer ingen vei.
Men den filmen fikk meg til å tenke på noe.
Hvorfor hadde hun samme kjole 30 år senere?
Samme kjole.
Hvorfor hadde hun samme kjole...
...tretti år senere?
Hallo igjen.
Noen ganger tror jeg hele menneskeheten er fordømt.
Jeg tror noen overvåker meg.
Og jeg vet det høres paranoid ut. Men...
Nei, du hadde rett, Olivia.
Jeg er redd.
Tekst: Trine Haugen