- Kontrola. - Kamera!
Akce.
Stává se mi to teď pořád. Zašel jsem si o víkendu na baseball
a seděl uprostřed davu lidí.
A cítil jsem odstup ode všech.
Jako bych tam ani...
Vidím vás koutkem oka. Ruší mě to.
- Můžete se nedívat na... - Klapka.
- ...mě? - Akce.
Stává se mi to teď pořád.
Bylo to... Děláte si prdel?
- Lidi, ticho. - Lidi, snažím se... To...
- Jedem. - Chci...
- Jen... - Nesahejte na mě jen tak, jo?
- Akce. - A najde si mě.
- Co jste cítil? - Dobrý, ne?
- Akce. - A najde si mě.
Není to už moc? Ty slzy?
- Akce. - Co světlo?
Najde si mě.
Bože, to je... Je tu táta?
Do háje. Úmorný.
Co je to, co máte na sobě?
- Tvíd. Jo. - Paráda.
Vypadáte skvěle. Kočka.
Pošlete mi svoje info, než to tu zabalíme. Probereme práci.
Potom. Rozumíte?
Mohlo... Mohlo by to být super.
Poslední dobou se nemůžu zbavit pocitu, že se vrátí...
a najde si mě.
Je neskutečný, co se stalo.
- Nikdo to nikdy neuvidí. - Tak to není, Davide.
- Tvůj otec to zařídí. - V LA si už prostě neškrtnu.
Jedno měj na paměti.
- Fajn. - Koukni se na mě.
Jsi poslední žijící mužský potomek v dlouhé řadě úspěšných mužů
a jednoho dne zdědíš velké jmění.
A víš, co pak můžeš udělat?
Co?
Můžeš poslat celý tohle město do hajzlu.
Tak jo. Dobře.
Myslím to vážně, zlato.
- Jasně. - Do hajzlu s tímhle městem.
Zopakuj to.
Do hajzlu s tímhle městem.
Mami.
Zopakuj to, Davy. Do hajzlu s tímhle městem.
Nemám dobrou náladu.
A nejde jen o provoz a to, že lidé nepoužívají blinkry.
Musím najít Davyho Siegela a zjistit, co ví o Olivii.
Pane Sugare.
Zdravím, Carlosi.
Co opravdu ví.
Jak se máte?
Co je to? Svatyně?
Přesně tak to vypadá.
Místnost od její smrti udržuje v nezměněné podobě.
Myslím, že žádný muž nemiloval ženu tak jako pan Siegel svoji Lorraine.
Jo.
- Co hledáte? - Mám na něj řadu otázek, ale...
Ale nic.
Zatím ovšem musím počkat.
Nicméně mám další otázky na další lidi.
- Ale zdravím, Kenny. - Co tu chcete?
Hledám Davyho, ale vidím, že jsi tu ty.
- Tudíž i on. - Kenny.
Znáte Byl jsem při tom?
S Peterem Sellersem? Ovšem.
- Kdo je to? - Pardon.
Jsem neodbytný.
Melvyn Douglas, pamatujete si ho?
Neodbytný jako veš.
Vlivný muž, stále nemocný. A teď umírá.
Ale Melvyn Douglas říká...
Takže...
„...do nemocnice nejdu. Ať nemocnice přijde za mnou.“
Pane Sugare.
- Co pro vás mohu udělat? - Hledám Davyho.
David.
Co se peněz týče, když teď otci není dobře,
rád vám vyplatím zbytek honoráře. A je- li libo, klidně si zmizte.
M- m. Děkuji, ale peníze si nechte.
Najal mne Jonathan. Nadále na případu pracuji.
Vy „nadále pracujete na případu“? Tak melodramatické.
Ano. David. Promiňte, jdu za Davidem.
Ozval se David?
Co kdybyste se posadil v salónku?
Udělejte si pohodlí.
- Co je vám po něm? - Chci s ním mluvit.
Zprávy jste asi viděl.
- Ano. - David utrpěl strašný šok.
Naprosto nic z těch podlých lží není pravda a můžeme to dokázat.
Davymu je příšerně. Řekl mi:
„Mami, ta nebohá žena musí příšerně trpět,
když vykládá takové lži.“
Navzdory tomu, že se jej snaží potopit,
dokázal se do ní vcítit.
Věřil byste tomu? Zlatíčko moje.
Ne.
No...
Měl jsem s vámi trpělivost, ale pokud se objevíte poblíž syna...
Pane Sugare...
Když na něj jen pomyslíte...
...promiňte, ale...
...zakousnou se vám mí právníci do prdele tak,
že i vašim střevům se o právu bude zdát.
- Připadá vám to legrační? - Ne, ale...
- Jste jeho matka. - No.
Chráníte ho.
Ale pokud mi pomůže najít sestru...
Nevlastní sestru.
Snad jsem dal jasně najevo,
že hledat Olivii je prostě zbytečné.
Ať se jí stalo cokoli, koledovala si o to, že?
Ne. To jsem neřekla.
Respektuji otcovo přání. Nepletu se do toho.
S největší pravděpodobností se jí „stalo“ to,
že potkala namakaného drogového dealera.
Vždyť sama nevěříte tomu, co jste teď pronesla.
Kenny?
Carlosi?
Ať odejde.
- Vyprovodíš ho? - Zdravím, Carlosi.
Nejsi schopen mě donutit odejít.
To mi věř.
To nic. Dobrý.
Davy, já ti říkala... Já ti řekla, zlatíčko, že to vyřídím.
- Vyřeším to. - Davy.
Běžte. Promluvím si s ním.
- Davy, prosím. - Mami, přestaň. To stačí.
- Můžu... - Dost! Ven!
- Pojďte. - Fajn.
Dobře.
Neublíží... Dobrý, Kenny.
Kurva.
Jen mě má ráda, takže...
Ženský se kolem mě chovaj divně. Ne divně, ale nevím. Kurva.
Slavný děcko. Se slavnou rodinou. Furt se motaly kolem.
Tak jsem nikdy nepřišel na to,
jak se k nim chovat normálně.
- Chápete? - Ano? Jak to myslíš?
Tak... Jako nepoužívat výhružky, abys ženy přiměl k sexu?
- O tom mluvíš? - Jo. Já... Hele...
Jako každej mám za sebou věci, na který nejsem hrdej.
Ale teď to všichni vědí. Takže...
Kdo má Olivii?
„Kde je? Kde je?“
Kurva vytrvalej. Ne, ne. Pohoda. Dobrý.
To i máte být.
- Kdo má Olivii? - Dobře, dobře.
Není to snadnej rozhovor.
Slavný děcko. Ze slavný rodiny.
Jak se chovat normálně. A motaly se kolem a já...
- Nikdy... - Hej!
Kdo má Olivii?
Tak dobře.
Před časem jsem se doslechl o chlápkovi, co dokáže sehnat holky.
Nešlo nezbytně o profesionálky, nebo prostitutky, ale...
Unesené holky. Ženy, které nikdo nebude...
- hledat. - Hele, já...
Nikdy jsem neviděl kruté zacházení,
nebo... nebo... jiný druh špatného zacházení.
Všechny holky, teda ty, co jsem viděl, se zdály celkem hezký,
- víte... - Co? Šťastné?
Vím, že to na první pohled vypadá hrozně.
Za Stallingsem chodíš pro ženy.
- Ne, ne. To jméno jsem neřekl. Nikdy. - Šel jsi za Stallingsem, Davide.
- Ježíši. - Párkrát.
Víc než párkrát, ano?
A po nějakém čase
jsem s ním už nechtěl trávit víc času v tenisovém klubu.
Ten chlap, Stallings, je regulérní psychopat.
Ale, víte, jako... jako... je to taková známost na pokec.
A tak jsem Stallingsovi řekl, co se děje.
O těch kočkách, co tahaj špínu na světlo a napadaj mě,
vyhrožujou soudem, policií.
To všechno. No a tak se asi stalo, že já...
Asi jsem řekl něco i o svojí nevlastní sestře, o Olivii.
Co jsi řekl?
Co jsem řekl? Co mi dělá.
Že mluví s těma...
Že jim říká, ať nepodepisujou vyrovnání.
Ať o mně všechno řeknou tisku.
Zrovna před uvedením mýho filmu do kin?
A... Poslyšte, prosím, věřte mi. Prosím, poslouchejte mě.
Já myslel, že ji jen vyděsí. Že jí řekne, ať zklidní hormon.
Já... nikdy jsem nechtěl, aby... Bože, to je hrůza.
Ví Margit...
- Ne. - Ví tvoje máma...
Ne, ne. Ví o těch ženských. O Olivii ne.
- Adresa Stallingse. Kde žije? - U severojižního tahu LA.
Hrozný místo. Hned vedle naftovejch polí.
Ale teď tam není. Jel... do Mexika.
Do zítřka bude pryč.
Vždycky jsem měl pocit, že... že mě nemá ráda.
Tak jsem ji taky přestal mít rád.
- Nevím. - Je to tvoje sestra.
Měl jsi ji ochraňovat.
Jo.
Vezmeme to dvakrát.
Jo, to zní dobře.
Vím.
Veterinář říkal, že musíme.
Naše fena měla kromě vší ještě zánět ucha, oční infekci,
tendinitidu ramene... Narodila se s vpáčenou vulvou.
Ani nevím, co to je.
- Je to 1 500 dolarů. - Přestaň. No a byznys šlape?
- Jde to. - Dobře.
- Co alkohol? - Čtyři dny střízlivá.
- Tak to je skvělý. Mel, to je fajn. - Jo, díky.
- A o Olivii pořád ani slovo? - Hledáme ji společně.
Jak to myslíš?
S... Sugar. Zatraceně. Jmenuje se John Sugar.
Není to... Je to úžasné, viď?
Je prostě... skvělý. Já... Ne, že bych ho nějak moc znala.
Je záhadný. Nemluví o sobě.
Však znáš ty kecy.
Bla, bla, ale, no, nevím. Já... Věřím mu.
Ne, podívej, on... Chce najít Olivii skoro tak moc jako já.
A na tom záleží.
Není to ten chlap, co sis ho před pár dny přivedla domů?
No, jo. Ale... Ale ne, nic se nestalo.
- Je roztomilý? - Ano a ne.
Není to romantické. Není to sexuální.
Já... Neumím to vysvětlit.
Nerada to přiznávám, ale tvůj život mně teď přijde mnohem zajímavější než ten můj.
No, nevím. I psí vagína zní zajímavě.
Buď... Jen buď prosím opatrná, Mel.
- Vždycky. Vždycky. - Jo.
PŘÍCHOZÍ VOLÁNÍ
Ruby.
Ahoj, Millere.
- Chtěla sis promluvit. - Promiň. Jsi vytížený.
Tak co se děje se Sugarem?
Jde jen o to, že...
Panuje obava, že díky stávající zakázce, díky jednomu případu,
může narazit na jisté věci.
Je jen otázkou času, kdy narazí na něco, co se mu nebude líbit.
Věci, které se, upřímně, nelíbí ani mně.
- Ty nové metody. - Jako vždy pouze pozorujeme.
Ne, Millere, tohle je jiné.
Tito lidé...
Ne, vím. Je to tak.
Ale když to vezmeš kolem a kolem, je to nezbytné.
Sugar to tak vnímat nebude.
Nedopusť, aby to zjistil.
- Nezabráním mu v tom. Zkoušela jsem to. - Za každou cenu.
Není to topol bavlníkový?
- Jo, myslím, že je. - Překrásná vůně.
Jo, je tu nádherně.
Plodný a mrtvý zároveň.
Ta... Jakže se jmenuje ta vnučka?
Olivia. Olivia Siegelová.
Hej. Tehdy nás vyrušili.
Jdu se doptat, jak se říká. Nechcete si sednout?
Máte to tu moc pěkné. Hezky sem.
Jo, vezmu si telefon.
Takže basa, že?
Kontrabas.
Na střední sem hrával na elektrickou kytaru.
Podívejte, měl byste si pospíšit a zmizet, protože můj přítel míří sem.
Když uvidí, že na mě míří zbraní hulvát...
„Přítel míří sem,“ jo?
Proč se coury pokaždý snaží zastrašovat bájným přítelem,
který je rádoby na cestě?
- Jo? - To jsem já.
Už je tady.
Hej.
Povedený.
- Jídlo. Ramen. - Díky.
Couro.
Co je nového?
No, šla ven, potkala se s kamarádkou.
Vrátila se. To je tak všechno.
A teď?
- Mluvils s Davidem Siegelem? - Jo.
A?
Probrali jsme toho dost. Závěr je, že musím mluvit se Stallingsem.
Je v Mexiku. Vrátí se až zítra.
Zítra se hned ráno přesuneš k němu. Adresu ti pošlu.
Tak to máš volný večer?
Asi půjdu do kina.
Brnkni mi, jakmile Stallingse zítra uvidíš, ano?
Jo. Jasně.
Přítel se už blíží!
- Díky za dlabanec. - Jasně.
Mrcho.
Kde je?
Zatraceně!
Přestaň.
Sugare!
Není ti nic?
Omlouvám se.
Musíme mluvit se Stallingsem.
- Zítra ráno? - Jo.
- Co s ním teď uděláme? - Nechej ho jít.
Může začít znova v Barstow nebo Boise.
Nebo zůstat a omluvit se šéfovi za svoji neschopnost.
- Je mi to fuk. Nech ho jít. - A ona?
- Promluvím si s ní. - Jo.
Ahoj.
Neměla bys tu dnes v noci zůstat.
Co kdybys šla do hotelu?
- Sbalím se. - Dobře.
Pokojová služba ještě funguje, jestli máš hlad.
Dobře. Potřebuju chvilku.
Mořský vlk je prý dobrý.
Nic nechci.
Po tom, co se stalo, kdo...
Kdo by chtěl mořského vlka?
Ovšem.
Chtěl ti ublížit.
- A tak... Já... Nevím. - Chtěl jsi ublížit ty jemu.
Promiň, jestli jsem tě vyděsil.
Co to děláš?
Chtěl jsem se osprchovat.
Prom... Budu spát na gauči.
- S Wileym se vyspíš v posteli. - Ne, ne.
Ne. Jsem rockerka a vyléčená feťačka.
Noc na fajnovém hotelovém gauči zvládnu. To je dobrý.
Tak jo.
Pár věcí.
- Díky. - Rádo se stalo.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Dobrý večer. Vystupte.
Vystupte si.
Pokračujte. Brzy tam budeme.
Nic se neděje, podívejte.
Zrychlete, prosím. Vystupujte rychleji.
Nic se neděje.
Chceme udělat jen pár změn.
Muže chceme tam a ženy tady.
Ano, prosím, rozdělte se. Nic se neděje.
Brzy překročíme hranici.
Takže vy...
Půjdete se mnou.
Vy.
Vy, slečno. Vy.
Vy a vy.
Vy běžte do dodávky.
Nic se neděje.
Vaši rodiče budou za vámi v náklaďáku.
- Nechce od nás. - V čem je problém? Nic se neděje.
Protože oddělujete dívky, zůstane se mnou.
Nic se neděje.
To nezní moc dobře.
Pojď se mnou, bratře. Vysvětlím ti to.
- Ať má pochopení. - Do dodávky.
Nastup do dodávky.
Vy mi nerozumíte.
Nastupte si. Dovnitř.
Díky.
Jak jsme se dřív bavili...
- Byla to těžká scéna. Vzpomínáš? - Bože. Jo, pamatuju.
A technicky náročná. Nejen... Nešlo jen o hraní.
Musel jsem do kanclu vejít s těma papírama.
Bylo tam tak 30 komparzistů, že?
Nejméně. Malý houf.
A já si... musel načasovat, abych dokončil poslední větu dialogu
a předal finální verzi závěti Wilfordu Brimleymu ve chvíli,
kdy jsme došli před jeho kancelář.
- Těžká scéna. - Nešlo mi to.
Jeden pokus za druhým. Nešlo mi to.
„Střih, znova, střih, znova, střih, znova. Od začátku.“
Pořád... jsem to kazil.
Buď to bylo načasování,
nebo papíry, nebo jsem zapomínal svoje repliky.
Byl jsi jen dítě. A nakonec jsi to zvládl.
Ne, já vím.
A ta scéna v soudní síni. Kristepane.
Ani jedno oko nezůstalo suché.
Jo, to bylo super.
Jo, to máš zatracenou pravdu.
Byl jsi skvělý. Jsi skvělý.
Dobře. Mám ti dolít?
- Ne, už nechci. - Tak jo.
Do hajzlu s tímhle městem.
Haló?
Tady!
- Kde jste? - Tady! Tady!
To ne.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne. Ne.
Ne, ne, ne, ne. Ale no tak.
Udělej něco. Udělej něco!
Dávejte přece pozor.
Jednou kdosi pronesl:
„Všechny cesty
vedou do Los Angeles.“
HASIČSKÝ ZÁCHRANNÝ SBOR ZDRAVOTNÍK
To se tedy děje?
Začíná se mi to tady
po té dlouhé době dostávat pod kůži?
Dneska ten chlap u Melanie.
Nepodobá se mi, že jsem ho tak zřídil.
Takový nejsem.
- Ale poslední dobou si nejsem jistý. - Holčičko.
- Chyběla jsi mi. Pojď sem. - Jsem tu asi moc dlouho.
Jo.
To je pro dnešek vše.
Zítra dostanu Stallingse. Zítra se mi bude dařit lépe.
Co se děje?
Mám tajemství.
Řekni mi ho.
Nemůžu.
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková