- Patikrink, kaip atrodys. - Kamera, žyma.
Veiksmas.
Dabar tai vyksta nuolatos. Šį savaitgalį buvau beisbolo rungtynėse,
sėdėjau tarp tūkstančių žmonių.
Ir nejutau su jais jokio ryšio.
Atrodo, kad aš...
Jūs esat mano akių lygyje. Tai blaško dėmesį.
Galėtumėt nežiūrėti į...
Žyma.
- ...į mane? - Veiksmas.
Dabar tai vyksta nuolatos.
Aš buvau...
Jūs juokaujat, bliamba?
Gerai. Ramiai, žmonės. Tęsiam.
Žmonės, aš ban... Tai...
- Jungiam kameras. - Norėčiau...
- Minutėlę... - Galėtumėt pranešti
prieš ateidama prie manęs?
- Veiksmas. - Ir jis mane suras.
- Koks tai jausmas? - Buvo gerai, tiesa?
- Veiksmas. - Ir jis mane suras.
Ar nebus persistengta? Su tomis ašaromis?
- Veiksmas. - Apšvietimas geras?
Jis mane suras.
Žmogau, tai... Čia yra mano tėtis?
Po galais. Pervargau.
Kas čia? Kokia medžiaga?
- Tvidas. Taip. - Geras.
Atrodot nuostabiai. Tiesiog žavingai.
Atsiųskit mano savo numerį, kol nebaigėme, kad aptartume reikalus.
Po to. Suprantat, apie ką aš?
Manau, būtų smagu.
Pastaruoju metu negaliu atsikratyt jausmo, kad jis sugrįš...
ir suras mane.
Negaliu tuo patikėti.
- Niekas niekad to nepamatys. - Tu neteisus, Deividai.
- Tavo tėvas viskuo pasirūpins. - Net jei ir taip,
aš niekada šiame mieste neberasiu darbo.
Niekada nepamiršk vieno dalyko.
- Gerai. - Pažvelk į mane.
Esi paskutinis garsių žmonių kartos vyriškos lyties atstovas
ir vieną gražią dieną paveldėsi visą turtą.
Ir žinai, ką galėsi tada padaryti?
Ką?
Pasiųsti visą miestą velniop.
Gerai. Taip.
Aš rimtai, mažuti.
- Taip. - Velniop visus.
Pakartok.
Velniop visus.
Mama.
Pakartok, Deivi.
Velniop visus.
Esu blogos nuotaikos,
ir ne tik dėl kamščių ar to, kad ne visi vairuotojai rodo posūkį.
Privalau surasti Deivį Sigelį ir išsiaiškinti, ką jis žino apie Oliviją.
Pone Šugeri.
Sveiki, Karlosai.
Ką jis iš tikrųjų žino.
Kaip sekas?
Kas čia? Šventovė?
Būtent taip.
Čia viskas taip pat, kaip buvo iki jos mirties.
Abejoju, ar koks vyras yra mylėjęs moterį taip, kaip ponas Sigelis mylėjo Lorein.
Taip.
- Kas yra? - T urėjau klausimų
Džonatanui, bet...
Nieko.
Žinoma,
su klausimais teks palūkėti.
Gerai. Tuo tarpu turiu kitų klausimų
kitiems žmonėms.
Labas, Keni.
Ko tau reikia?
Norėjau paklaust, ar yra Deivis, bet matau, kad tu čia.
- Vadinasi, ir jis čia. - Keni.
Esi matęs filmą „Būti čia“?
Su Piteriu Selersu? Žinoma.
- Kas atėjo? - Atsiprašau.
Tai aš neduodu ramybės.
Melvinas Daglasas. Pameni jo personažą?
Amžinai painiojasi po kojomis.
Įtakingas žmogus, bet sergantis. Dabar jis miršta.
Bet Melvinas Daglasas sako...
Taigi...
...„Aš nevažiuosiu į ligoninę. Esu Melvinas, bliamba, Daglasas.
Tegul ligoninė važiuoja pas mane.“
Pone Šugeri.
- Kuo galiu jums padėti? - Ieškau Deivio.
Deivido.
Kalbant apie pinigus. Dabar, kai sušlubavo mano tėvo sveikata,
galiu tau sumokėti likusį honorarą.
Ir paleist tave į visas keturias puses, jei nori.
Ačiū už pasiūlymą, bet pinigus pasilik sau.
Mane pasamdė Džonatanas. Ir aš neketinu trauktis.
Neketini trauktis? Na, labai dramatiškai skamba.
Taip. Deivido. Atleiskit, aš ieškau Deivido.
Gal žinote, kur jis?
Siūlyčiau eiti į svetainę ir atsisėsti.
Įsitaisykite patogiai.
- Ko tau iš jo reikia? - Noriu su juo pasikalbėti.
Turbūt girdėjote žinias.
- Taip. - Deividas patyrė siaubingą šoką.
Visa tai - absoliutus melas, ir galime tai įrodyti.
Deivis jaučiasi sugniuždytas. Jis man pasakė:
„Mama, ta vargšė moteris turbūt patyrė daug skausmo,
kad šitaip meluoja.“
Ji bandė jam pakenkti,
o jis vis viena jos gailisi.
Įsivaizduojat, koks mano berniukas?
Ne.
Na.
Aš buvau kantrus su tavim. Bet jei prisiartinsi prie mano sūnaus...
Pone Šugeri...
Jei bent bandysi apie jį galvoti...
...labai atsiprašau, bet...
...užsiundysiu ant tavęs savo advokatus,
kad maža nepasirodys.
- Tau juokinga? - Ne, bet...
Esat jo mama, tad puikiai jus suprantu,
kad norit jį apginti. Bet jei jis žino
ką nors, kas man padėtų surasti jo seserį...
Netikrą seserį.
Manau, aiškiai pasakiau,
kad ieškoti Olivijos - beprasmis darbas.
Norit pasakyti, kad Olivija nusipelnė to, kas jai nutiko?
Ne. Aš to nesakiau.
Bet aš gerbiu savo tėvo norą. Nesikišau į tą reikalą.
Labiausiai tikėtina, kad „nutiko“ paprastas dalykas -
ji sutiko kokaino prekeivį su gražiais pilvo raumenimis.
Juk jūs netikit tuo, ką dabar pasakėt.
Keni.
Karlosai.
Liepk jam išeiti.
- Palydėk poną Šugerį, gerai? - Karlosai.
Tu manęs nepriversi išeiti, Keni.
Patikėk.
Viskas gerai.
Deivi, juk sakiau, mielasis, kad viskuo pasirūpinsiu.
- Tai mano reikalas. - Deivi.
Jūs galit eiti. Aš pasikalbėsiu su tavim.
- Deivi, prašau. - Mama, liaukis. Nereikia, mama.
- Deivi, aš galiu... - Gana! Liaukis! Eik jau.
- Ateik čia. - Gerai.
Gerai.
Jis man nieko nepadarys... Viskas gerai, Keni.
Šūdas.
Ji paprasčiausiai mane myli. Tad...
Moterys visuomet su manim keistai elgiasi.
Ne keistai, bet nežinau. Šūdas.
Buvau garsus vaikas iš garsios šeimos, jos amžinai aplink mane sukosi.
Tad aš tiesiog nemokėjau
elgtis su jomis normaliai.
- Supranti? - Ką reiškia „normaliai“?
Nori pasakyt, negrasinti joms,
kad verstum jas su tavim mylėtis?
- Tą nori pasakyti? - Taip. Gerai, aš...
Esu pridaręs dalykų, kuriais nesididžiuoju.
Bet dabar visi tą žino. Tad...
Kas pagrobė Oliviją?
„Kur ji?“
Tu užsispyręs, bliamba. Ne. Viskas gerai.
Teisingai darai.
- Gerai, kas pagrobė Oliviją? - Gerai.
Tai nėra pats lengviausias mano pokalbis.
Buvau garsus vaikas. Iš garsios šeimos.
Suprasti, kaip elgtis normaliai. Jos aplink mane sukosi, bet aš...
Nemokėjau...
Kas pagrobė Oliviją?
Gerai.
Prieš kurį laiką nugirdau apie vyruką, kuris gali parūpinti merginų.
Tai nebūtinai sekso paslaugų teikėjos ar prostitutės, bet...
Pagrobtos merginos, moterys,
- kurių niekas neieškos. - Klausyk, aš...
Nepastebėjau jokio akivaizdaus netinkamo elgesio
ar apskritai netinkamo elgesio.
Visos merginos... bent jau tos, kurias aš mačiau, jos buvo gan,
- supranti... - Ką? Laimingos?
Suprantu, kad prisidirbau.
Tai ėjai pas Baironą Stolingsą moterų.
- Ne. Aš jo neminėjau. Niekada. - Ėjai pas Baironą Stolingsą, Deividai.
- Jėzau. - Tik kelis kartus.
Daugiau nei kelis kartus, aišku?
Po kurio laiko
tiesiog pradėjome daugiau bendrauti, ne taip artimai, kad žaistume tenisą.
Tas Stolingsas - tikras psichopatas.
Tiesiog, supranti, mes tiesiog pasikalbėdavom.
Tada aš papasakojau Stolingsui apie tai, kas vyksta,
kad tos panos ėmė lįsti į šviesą ir pulti mane,
grasindamos teismais ar įskundimu policijai.
Ir panašiai. Turbūt tada aš ir...
Turbūt ką nors prasitariau apie savo netikrą seserį Oliviją.
Ką tu jam pasakei?
Ką pasakiau? Kaip ji su manim elgėsi.
Įkalbėjo tą...
Įkalbėjo vieną moterį nesitaikyti su manim.
Iškloti viską žiniasklaidai.
Kaip tik tada, kai turėjo pasirodyti mano filmas.
Aš... Paklausyk. Prašau, patikėk manim. Išklausyk, prašau.
Pamaniau, kad jis ją tik pagąsdins.
Supranti, lieps jai nusiraminti.
Aš nenorėjau, kad jis... O Dieve, viskas taip blogai.
Ar Margita...
- Ne. - Ar tavo mama...
Ne. Ji žino apie moteris.
Apie Oliviją - ne.
Stolingso adresas.
- Kur jis gyvena? - Prie Sjenagos kelio.
Nemaloni vieta, netoli naftos gręžinių.
Bet dabar jo ten nėra. Jis Tichuanoje.
Grįš tik rytoj.
Visad jaučiau, kad ji manęs nemėgsta.
Nusprendžiau irgi jos nemėgti.
Nežinau.
Ji tavo sesuo.
Turėjai ja rūpintis.
Taip.
Atliksim dvi programas.
Taip, labai gerai.
Žinau.
Bet veterinaras sako, kad reikia.
Mūsų šuo turi blusų, ausų infekciją, akių infekciją,
peties sausgyslių uždegimą ir gimė su nesveikais lytiniais organais.
Nė nežinau, ką tai reiškia.
- 1 500 dolerių, štai ką. - Eina sau. Kaip verslas?
- Puikiai. - Šaunu.
- Kaip sekas laikytis blaivybės įžadų? - Jau keturios dienos.
- Šaunu. Tu šaunuolė, Mel. - Taip, ačiū.
- Vis dar nieko negirdėt apie Oliviją? - Mes kartu jos ieškome.
Kaip suprasti?
Šugeris. Jis vardu Džonas Šugeris, bliamba.
Neblogai, ar ne?
Jis šaunus. Aš... Nelabai ką apie jį žinau.
Jis labai paslaptingas. Nieko apie save nepasakoja.
Na, žinai, tik visokius niekus.
Bet, nežinau. Aš juo pasitikiu.
Ne, klausyk, jis nori surast Oliviją, kaip ir aš.
O tai svarbiausia.
Tas pats vyrukas, kurį prieš kelias dienas parsivedei namo?
Taip. Bet, ne, tarp mūsų nieko nebuvo.
- Jis mielas? - Taip ir ne.
Ne romantine prasme. Ir ne seksualine.
Aš negaliu to paaiškinti.
Nenorėčiau to sakyti, bet, regis, dabar tavo gyvenimas
daug įdomesnis už manąjį.
Nežinau. Tavo šuns vagina - visai įdomus dalykas.
Tik būk atsargi, Mel.
- Būtinai. - Taip.
SKAMBINA DŽONAS ŠUGERIS
Rube.
Labas, Mileri.
Norėjai pasikalbėti.
Atleisk. Žinau, koks esi užsiėmęs.
Problemos su Šugeriu?
Tiesiog...
Bijau, kad dabartinis jo darbas... ta byla...
gali užvest jį ant kelio, ir jis kai ką sužinos.
Tik laiko klausimas, kada jis išsiaiškins tai, kas jam nelabai patiks.
Tiesą sakant, tas kai kas ir man nepatinka.
- Tie nauji metodai. - Mes tik stebime, kaip visada.
Ne, Mileri. Tai - nauja.
Tie žmonės...
Ne, suprantu. Tu teisi.
Bet tai - būtinos priemonės.
Šugeris taip nemanys.
Tad neleisk, kad jis sužinotų.
Tikrai nežinau, kaip jį sustabdyti. Aš bandžiau.
Bet kokiomis priemonėmis.
Jei neklystu, ten tuopa, tiesa?
- Taip, turbūt. - Skaniai kvepia.
Taip, čia labai gražu.
Derlinga ir negyva vienu metu.
Primink, kuo vardu anūkė?
Olivija. Olivija Sigel.
Labas. Aną dieną mums sutrukdė.
Pratęsime, kaip sakoma. Prisėsi?
Gražūs namai. Prašau čia.
Paimsiu telefoną.
Čia bosas, teisingai?
Kontrabosas.
Vidurinėje grojau elektrine gitara.
Klausyk, tau reikėtų išeiti,
nes pas mane atvažiuoja vaikinas.
Ir jei jis pamatys grubų įsibrovėlį, nukreipusį į mane ginklą...
„Atvažiuoja vaikinas“, ar ne?
Kodėl visada, kai kokia nors boba nori pagąsdinti,
ji ima pliurpti apie nebūtą vaikiną,
kuris neva jau atvažiuoja?
- Taip? - Čia aš.
Štai ir jis.
Sveikas.
Šaunuolė.
- Maistas. Ramenai. - Ačiū.
Kalė.
Kaip sekas?
Na, ji buvo išėjusi, susitiko su drauge.
Ką tik grįžo. Kaip ir viskas.
Kas toliau?
- Kalbėjaisi su Deividu Sigeliu? - Taip.
Ir?
Taip, daug ką apkalbėjome, bet svarbiausia žinia yra ta,
kad reikia pasikalbėt su Baironu Stolingsu.
Jis Meksikoje. Grįžta rytoj.
Iš pat ryto važiuok prie jo namų.
Atsiųsiu jo adresą.
Regis, turėsi laisvą vakarą?
Gal pažiūrėsiu filmą.
Kai tik pamatysi Stolingsą rytoj, paskambink, gerai?
Gerai. Sutarta.
Ateina tavo vaikinas!
- Ačiū už maistą. - Į sveikatą.
Kalė.
Kur jis?
Po galais!
Liaukis.
Šugeri!
Kaip tu?
Atsiprašau.
Reikia pasikalbėti su Stolingsu.
- Rytoj ryte? - Taip.
- Ką darysim su juo? - Na, paleisim.
Jis galės pradėt naują gyvenimą Barstou arba Boisyje.
Arba likti čia ir atsiprašinėti savo boso, kad yra toks nevykėlis.
- Man tas pats. Paleisk jį. - O kaip ji?
- Pasikalbėsiu su ja. - Gerai.
Sveika.
Nemanau, kad tau čia būtų saugu likti nakčiai.
Gal važiuojam pas mane į viešbutį?
- Pasiimsiu daiktus. - Gerai.
Kambarių tarnyba dar dirba, jei esi alkana.
Gerai. Aš tuoj.
Girdėjau, jūrų ešerys labai skanus.
Aš nieko nenoriu.
Na, po visko, kas nutiko,
kas galėtų norėti jūrų ešerio?
Suprantu.
Jis norėjo tave nuskriausti.
Todėl paprasčiausiai... Nežinau.
Tu norėjai nuskriausti jį.
Atsiprašau, jei tave išgąsdinau.
Ką tu darai?
Ruošiausi eiti į dušą.
Aš miegosiu ant sofos.
- Jūs su Vailiu - lovoje. - Ne.
Ne. Esu buvusi alkoholikė ir rokerė.
Iškentėsiu vieną naktį ant prašmatnios viešbučio sofos. Viskas gerai.
Gerai.
Būtiniausi daiktai.
- Ačiū. - Nėra už ką.
- Labos nakties. - Labanakt.
Labas vakaras. Lipkit lauk.
Prašau, lipkit lauk.
Lipkit. Greitai būsim vietoje.
Viskas gerai, žiūrėkit.
Prašau, lipkit greičiau.
Viskas gerai.
Tik šį tą pakeisime.
Vyrai stojasi čia, o moterys - ten.
Taip, išsiskirstykit. Viskas gerai.
Greitai kirsime sieną.
Prašau, tu...
Eik su manim.
Tu.
Tu, panele. Tu.
Tu ir tu.
Jūs lipsit į autobusiuką.
Viskas gerai.
Jūsų tėvai važiuos iš paskos sunkvežimiu.
- Ji nevažiuos atskirai. - Kas ne taip, pone? Viskas bus gerai.
Jūs atskiriat merginas, ji važiuos su manim.
Viskas gerai.
Man tai nepatinka.
Ateik čia, brolau. Aš viską paaiškinsiu.
Suprask mane. Pasakyk, kad jis mane suprastų.
Eik į autobusiuką.
Į autobusiuką.
Jūs manęs nesuprantat.
Lipkit.
Ačiū.
Kai kalbėjomės prieš tai...
Tai buvo sudėtinga scena. Pameni?
O Dieve. Taip, pamenu.
Techniškai sudėtinga. Ne tik vaidyba.
Turėjau ateit pas advokatą su tais visais dokumentais.
Kiek ten buvo statistų? Apie 30?
Mažiausiai. Krūva statistų.
Man reikėjo apskaičiuot laiką, kad baigčiau sakyti žodžius
ir perduočiau testamento dokumentus Vilfordui Brimliui
tą pačią sekundę, kai atsidūrėm prie advokato biuro durų.
- Sunki scena. - Man vis nepavykdavo.
Dublis po dublio. Man nesisekė.
„Nufilmuota, iš naujo, nufilmuota, iš naujo. Dar kartelį.“
Man vis nesisekė.
Arba laikas ne tas,
ar neįteikdavau dokumentų, ar pamiršdavau žodžius.
Tu buvai dar vaikas. Bet galiausiai tau pavyko.
Taip, žinau.
O ta scena teismo salėje. Dieve mano.
Nebuvo nė vieno žiūrovo, kuris neapsiverktų.
Taip, tai buvo nuostabu.
Taip, tu velniškai teisus.
Tu buvai nuostabus. Tu esi nuostabus.
Gerai. Dar vyno?
- Ne, man gana. - Gerai.
Velniop visus.
Čionai!
- Kur jūs? - Čia!
Ne.
Ne. Nagi.
Padaryk ką nors.
Atsargiai su juo.
Kartą kažkas pasakė:
„Paverskite pasaulį ant šono,
ir viskas, kas be vietos, atsidurs Los Andžele.“
LOS ANDŽELO UGNIAGESIŲ MEDICINOS TARYBA
Ar tikrai taip yra?
Ar po šitiek čia praleisto laiko
šis miestas ima iš esmės mane keisti?
Tai, kas šįvakar nutiko su tuo vyruku pas Melani.
Tai, ką jam padariau, nepanašu į mane.
Aš ne toks.
- Nors pastaruoju metu nesu tuo tikras. - Katyte.
- Sveikutė. Ir aš pasiilgau. Eikš. - Gal per ilgai čia užsibuvau.
Taip.
Ką gi, šįvakar viskas.
Rytoj pričiupsiu Stolingsą. Rytoj man labiau pasiseks.
Kas yra?
Aš turiu paslaptį.
Pasakyk man.
Negaliu.
Išvertė Laima Banionienė