-Mr. og Mrs. Siegel? -Ja.
Operasjonen er over. Sønnen deres er i live.
Lever han?
-Takk... -Jeg beklager. Han er i live,
-men hjernen har fått for store skader. -Hva faen er det du sier?
Davids kropp er frisk,
men han vil aldri kunne snakke, røre seg eller tenke.
Dette er aldri noe lett tema,
men organdonasjon er en gave...
Dette er historien om høyre og venstre hånd.
Historien om godt og ondt.
H-A-T-E.
Det var med venstre hånd Kain rettet slaget som tok livet av sin bror.
L-O-V-E.
Ser dere disse fingrene?
De har årer som går rett til menneskets sjel.
Høyre hånd, mine venner. Kjærlighetens hånd.
Jeg skal vise dere livets historie.
Disse fingrene
kriger og kjemper mot hverandre.
Se på dem nå.
Venstrehåndens hat slåss, og det ser ut til at kjærligheten taper.
Men vent litt. Vent litt.
Kjærligheten vinner! Ja da!
Kjærligheten vant.
Og venstrehåndens hat er nede for telling!
Stor dag i dag.
Fikk ikke sove. Sto opp tidlig.
Jeg venter på telefon fra Charlie.
Hun gir beskjed når Byron Stallings kommer.
Det føles som det blir en stor dag.
Stor dag.
Kom her.
Gutter, gutter.
Feiging.
Hei, hei, hei!
-Ennå ikke hørt noe fra Carlo? -Ikke et pip.
Best for ham at han ikke ligger sloknet på et hotellrom et sted.
Da skal jeg fôre hundene med ballene hans.
-Og Moss? -Han er på vei.
Ja vel. Hei.
Hei.
-Stallings er tilbake. -Vent, er du på vei dit nå?
-Ja, han er nøkkelen til å finne henne. -Stallings er en farlig mann...
Ruby. Ikke tenk på det. Jeg klarer meg fint.
Slutt å spille, vi skal ha møte. Hva skjedde med Dibenidetto?
Jaså?
Ny plan.
Opp med dere!
Hei. Hva har vi?
Señor Stallings, noen kjenninger av ham, to dobermann-hunder.
Ingen Olivia, men hun ville jo ikke fått være ute.
Dører på begge sider, trapper på baksiden, og de er bevæpnet.
Hvis jeg ikke er tilbake om ti minutter...
Selvsagt. Som vanlig.
Som vanlig.
Kom.
Flinke hunder.
Olivia.
Hei.
Den mystiske mannen.
Nesten.
En redder i nøden.
Jeg er ubevæpnet.
-Jeg vil ikke gjøre deg noe. -Du vil ikke skade meg?
Jeg vil ikke ha vold.
Fem slag?
For meg er det vold når Manny skyter deg i kneet,
mens jeg står på hodet ditt, så du skal ligge i ro
når jeg sager av deg armen.
Det er vold.
Jeg forstår at det er fristende. Virkelig.
Følelsen av å ha makt.
Men det er ikke noe jeg ønsker, verken for meg eller noen av dere.
Jeg vil bare ha med meg Olivia. Vær så snill. Jeg vil bare få henne med hjem.
Du er en merkelig skrue.
Du er overbevisende rar.
Men for deg...
Det som venter nå, er allerede bestemt.
Hva mener du?
Jeg tror ikke Charlie kan redde deg nå.
-Hva faen er det som foregår? -Det som foregår, er at du er død.
-Manny. -Nei, ikke!
Bare si hvor hun er.
Så lar jeg dere overgi dere til politiet.
Den ubevæpnede, mystiske mannen lar oss overgi oss.
-Takk. -Ja, enten det, eller så dreper jeg dere.
Jaha.
Skyt ham.
Hva faen?
I helvete!
Noen varslet om at jeg var på vei. Hvem?
SUGAR KOMMER. KOM DERE UT
Nei.
Dårlige nyheter?
Nei, nei. Det nummeret er kjent.
Dårlige nyheter, ja. De jævla folka.
Hvor er hun? Hvor er Olivia?
Faen ta deg.
Jeg ønsket ikke dette.
Hvor er Olivia?
Faen ta deg.
Hvor er hun?
Jeg aner ikke...
Yo, yo, yo. Elskling, jeg er hjemme.
Hei.
Vennene dine er borte.
Jeg kan bare gå. Jeg skal si noe, det sverger jeg på.
OK. Gå.
Vent.
Har du en telefon jeg kan låne?
Min er ikke sikker lenger.
Takk.
-Vi beklager... -Nei, Charlie.
-Nummeret er ikke i bruk. -De tok Charlie.
Melanie.
Alt er ikke som på film.
Det vet jeg.
Noen ganger skjer ting bare.
Helt frittstående. Uten sammenheng.
Men likevel kan jeg ikke unngå å tenke på... Hvilken var det?
Kim Basinger og Russell Crowe på 30-tallet.
Hva heter den?
Ja, L.A. Konfidensielt.
Om svik.
David har skutt seg.
Han overlevde, men...
...legene sier at skadene...
...på hjernen er...
Han kommer seg aldri igjen.
Det blir for mye for fort. For enkelt.
Du blir født inn i alt dette, og så får du bare mer og mer.
Det er ikke bare hans skyld.
Jeg tenkte på første gang jeg tok ham med til Vegas.
Jeg var på distributør-konferanse, og han var bare 12 eller 13.
Og man må være 18 for å komme inn på kasinoet,
og han var med meg, han var en Siegel, og sjefene lot ham få lov.
Så...
Jeg tok ham med til terningbordet.
Og lot ham kaste for meg.
Og som han kastet terninger!
Han fikk ingen sjuer på over en time.
Og alle var helt ville.
Han vant over $40 000 før han til slutt tapte.
Så jeg tok ham med på biffrestaurant for å feire.
Og...
Det var så søtt. David var så glad.
Han bare: "Det var så gøy. Så lett. Jeg gleder meg til å spille mer."
Og jeg følte jeg burde si noe som far.
Som far. At det der var helt uvanlig.
At sånt hell er sjeldent.
Men jeg sa det ikke.
Jeg sa ingenting, for akkurat der og da...
...var David lykkelig.
Og det var det eneste som var viktig for meg.
Ikke at det er noe du kan forstå.
Unnskyld, det var urettferdig. Det...
Du gjorde så godt du kunne. Det gjorde vi alle sammen.
Det holder bare ikke.
Uansett...
Margit og jeg snakket sammen.
Og vi vil la David få slippe.
Det kan jeg i det minste gjøre.
Vet du...
Jeg er lei for at jeg plager deg med dette.
Det kunne ha ventet, men jeg...
Å, gud.
Det er meg.
-Sugar. Hva? -Lukk døren.
Hva skjedde?
Kan du hjelpe meg? Det ligger et apotek rett rundt hjørnet.
Kjøp tape, bandasjer og jod.
Og sysaker. Skikkelige greier.
-Herregud. -Ja, det er best du forter deg.
Jeg ringer etter ambulanse.
Nei, nei. Nei. Det går fint, jeg bare...
Vi må ringe noen.
Nei. Ingen ambulanse. Eller sykehus.
Jeg er ikke lege, Sugar. Jeg kan ikke dette.
Nei, nei. Du er kjempeflink.
Kan jeg få vesken min?
Det er noen vi kan ringe.
-Dette nummeret. Henry. -OK.
Han er en venn av meg. Han vet hva han skal gjøre.
Takk for at du kom.
Gi meg den.
-Henry. -Johnny.
Vi får ham inn på badet.
Ja.
Ta beina hans. Klar? Kom igjen.
Én, to...
Hun var borte.
Du kan aldri holde deg unna bråk.
Du må ned til apoteket og kjøpe mer rensesprit.
Nå med en gang.
Kom igjen, John. Greit?
John.
Ikke det? Greit. Dette går bra, min venn.
Her får du. Fem, fire, tre, to, én.
Jeg la igjen litt klær. Joggebukser, undertøy og sånt.
Er det greit for deg å bli her? Jeg skulle gjort det selv, men jobben...
Nei, selvsagt.
Han stoler visst på deg.
Han får ikke røre seg. Han blir her. Han skal ligge til sengs.
Hvorfor får jeg ikke kjøre ham på sykehus?
-Det er ikke trygt for ham. -Hva faen betyr det? Hva er dette for noe?
Jeg hadde tenkt å spørre om det samme. Jeg kommer tilbake morgen.
Vondt.
Det er straffen for det jeg gjorde.
Lang dag.
Og ennå er den ikke over.
-Hei. -Hei. Jeg har ringt deg.
Kan jeg få litt vann?
Hva skjedde hos Stallings?
Han visste at jeg kom.
Men hva skjedde? Er du skadet?
-Nei, det går bra. -Ja vel.
-Jeg henter smertestillende... -Jeg vil ikke
Jeg advarte deg mot denne saken.
Du tipset Stallings.
Jeg så tekstmeldingen.
Du advarte ham.
Hvorfor?
-Jeg kan ikke. -Hvorfor?
Hvorfor?
Kan ikke.
En som ham?
Han er menneskesmugler. Og du advarte ham om at jeg var på vei?
Nei, jeg ba dem dra. Ikke skade deg. Jeg ville aldri gjort deg noe. Det vet du.
Hvor er Charlie? Er hun uskadd?
Jeg vet ikke.
-Tro meg, dette var ikke min avgjørelse. -Hva da?
Fortell.
Jeg kan ikke.
Det skjer ikke.
Stallings tok Olivia.
Ikke for sin egen del eller noen av sine typiske kunder...
...all verdens Davy Siegel-typer.
Nei, det var noen andre.
Noen jeg ikke måtte finne. Noen du beskytter.
Noen vi beskytter.
Ru.
Uansett hva dette er for noe...
Jeg ser jo at du har det vondt. Hjelp meg med å forstå.
Du må slutte å lete etter henne.
Det er alt jeg har lov til å si.
Fortell.
De vil at du skal slutte å lete.
Hvem er de? De.
De. Oss.
Og hvis jeg ikke gir meg...
Hva tror du de gjør da?
Jeg vet ikke.
Vi må stole på at dette tjener en større sak.
Alt dette... Alt for oppdraget.
Sugar.
Jeg tror jeg takker ja til en tablett nå.
Ja. Ja, selvsagt.
Jeg tror jeg har noen liggende...
De ligger oppe.
Straks tilbake.
Beklager at du måtte vente...
Faen ta.
Elsker du meg ikke?
Det er det vanskeligste, men det går over.
Det meste gjør det med tiden.
Nå vel.
Ikke første gang jeg har fått hjertet knust.
Jeg burde skjønt det. Sett tegnene.
Du er skadet. Trenger du noe?
Nei, ellers takk.
Men denne gangen ble jeg for engasjert. Akkurat som de sa.
Men nå er det for sent.
Bare la dem komme.
Jeg gir meg ikke.
Men akkurat i kveld er det kanskje lov med en liten pause.
Bare en kort, liten pause.
Bare i kveld.
Få komme hjem.
Komme hjem.
Tekst: Trine Haugen