Mr och mrs Siegel?
Ja.
Er son överlevde operationen.
Lever han?
-Tack… -Jag är ledsen, han lever,
men han har bestående hjärnskador.
Vad fan säger du?
Davids kropp fungerar,
men han kommer aldrig nånsin att tala, röra sig eller tänka igen.
Det här är aldrig enkelt att föra på tal, men organdonation är en gåva som…
Vill du höra historien om höger hand, vänster hand?
Historien om gott och ont?
H-A-T.
Det var med denna vänsterhand
som gamle Kain utdelade slaget som dödade brodern.
K-Ä-R-L-E-K.
Ser ni dessa fingrar?
De har ådror som leder rakt till människosjälen.
Höger hand, vänner, kärlekens hand.
Titta, så ska jag visa er livets historia.
Dessa fingrar, kära ni,
krigar och stretar alltid mot varandra.
Se på dem nu.
Gamle bror vänsterhand, vänsterhand hat slåss,
och det ser illa ut för kärleken.
Men vänta lite. Vänta lite.
Banne mig, kärleken vinner! Jajamän.
Kärleken vann.
Och gamle vänsterhanden hat är utslagen!
I dag är en stor dag.
Kunde inte sova. Steg upp tidigt.
Jag väntar på att Charlie ska ringa.
Hon ska meddela mig när Byron Stallings är tillbaka.
Det känns som om det blir en stor dag.
Stor dag.
Kom. Kom här.
Killar. Killar, killar, killar, killar.
Hördu, vekling.
Hörni!
Fortfarande inte hört av Carlo?
Inte ett pip.
Det är väl jävligt konstigt?
Bäst han inte är däckad i nåt motellrum,
för då skär jag av hans kulor och matar hundarna med.
Moss, då?
Han är på väg.
Okej. Hej.
Hej.
Hej. Stallings kom just hem.
Väntar, kör du dit nu?
-Självklart. -Okej. Men Sugar, han är…
-Nyckeln till att hitta henne. -Byron Stallings är oerhört farlig…
Ruby, oroa dig inte, jag klarar mig. Okej?
Lägg ner Candy Crush och låt oss snacka.
Jag vill veta vad fan som hände Dibenidetto.
Se där.
Ändrade planer.
Upp med er, för fan!
Hej. Vad händer?
Senor Stallings, några kända medarbetare, två dobermann.
Olivia Siegel har inte synts till, inte för att de skulle tillåta det.
Dörrar på båda sidor, trappsteg där bak, och de är beväpnade.
Okej. Om jag inte är tillbaka om tio minuter?
Självklart. Som alltid.
Som alltid.
Kom.
Duktiga hundar.
Olivia.
Hördu.
Den mystiske mannen.
Nästan.
Räddaren.
Jag är obeväpnad. Jag är obeväpnad.
Jag vill inte skada dig.
Vill du inte skada mig?
Jag vill inte ha våld.
Fem slag?
För mig betyder våld att Manny skjuter dig i knäet,
medan jag håller fast dig med min stövel på ditt huvud
så att jag kan såga av din arm.
Jag menar, det är våld.
Jag förstår att du kan dras till det. Verkligen.
Den där känslan av makt.
Men det är inte vad jag vill ha för mig, för nån av er, okej?
Jag vill bara ha tillbaka Olivia. Snälla, jag vill bara ta hem henne.
Du är en märklig typ, mannen.
Du är övertygande märklig.
Men för dig, jag menar,
så har det som händer härnäst redan beslutats.
Av vem? Vad menar du?
Charlie räddar dig nog inte den här gången.
-Vad fan är det som pågår? -Det som pågår är att du är en död man.
-Manny. -Nej, låt bli! Låt bli!
Bara tala om var hon är.
Jag låter er överlämna er till polisen.
Den obeväpnade mystiske mannen tänker låta oss överlämna oss.
-Tack. -Antingen det, eller så dödar jag er alla.
Skjut honom.
Vad i helvete?
För helvete!
Nån berättade att jag skulle komma. Vem?
SUGAR KOMMER. UT DÄRIFRÅN NU
Nej.
Dåliga nyheter?
Nej, nej, nej. Jag vet vems nummer det är.
Dåliga nyheter stämmer. De där jävla människorna.
Var är hon? Var är Olivia?
Dra åt helvete.
Jag ville inte det här.
Var är Olivia?
Dra åt helvete.
Var är hon?
Jag har ingen jävla…
Halloj. Älskling, jag är hemma.
Hej.
Dina vänner är döda.
Jag går bara härifrån och säger inte ett ord. Jag svär.
Okej. Gå.
Vänta.
Har du en telefon jag kan låna?
Min är inte säker längre.
Tack.
-Vi beklagar… -Nej, Charlie.
-…numret är inte i bruk. -De kom åt Charlie.
Melanie.
Allt är inte som en film.
Det vet jag.
Vissa saker händer bara.
Unikt, i sig självt. Ojämförbart.
Och ändå… Jag kan inte hjälpa det, jag tänker hela tiden på… Vad heter den?
Kim Basinger och Russell Crowe och det är på 30-talet.
Vad heter den?
Just det. L.A. konfidentiellt.
Den handlar om svek.
David har skjutit sig själv.
Han lever fortfarande, men…
…läkarna säger att traumat, skadorna på hjärnan…
Han blir aldrig sig lik.
Du vet, det var för mycket för tidigt. För enkelt.
Man föds in i allt det här, och sen får man det,
och sen mer och sen mer, du vet?
Det är inte bara hans fel.
Jag mindes första gången jag tog honom till Vegas.
Det var ett distributörskonvent och han var bara 12 eller 13.
Man måste vara minst 18 för att gå in i kasinot,
men han var med mig, han var en Siegel, och de såg genom fingrarna, så…
Inga regler gällde, och jag tog honom till tärningsbordet.
Och jag lät honom kasta tärningarna.
Och det ska jag säga dig, han rullade de där tärningarna.
Han kastade inte en sjua på över en timme.
Och alla var helt vilda.
Han vann över 40 000 dollar innan det var över.
Så jag tog honom till en grillrestaurang efteråt för att fira.
Och…
Det var så fint. Så fint. David var så uppspelt.
Han sa: "Det var kul. Det var enkelt. Jag vill spela mer."
Och jag kände att jag som far borde säga nåt.
Som far. Att det var en ovanlighet.
Att sån tur är sällsynt.
Men jag sa inte det.
Jag sa inget, för i den stunden
var David lycklig.
Och för mig var det det enda som betydde nåt.
Inte för att det är en känsla du skulle förstå.
Förlåt, det var orättvist. Det var…
Du gjorde så gott du kunde. Det gjorde vi alla.
Det räcker bara inte. Det räcker inte.
Hur som helst…
Margit och jag har pratat,
och vi ska låta Davy somna in.
Det kan jag åtminstone göra för honom.
Vet du, jag…
Jag är ledsen att störa dig med det här.
Det kunde ha väntat, men jag bara…
Åh, gud.
Det är jag.
-Sugar. Vad? -Stäng dörren.
Vad har hänt?
Okej, om det går bra, så finns det ett apotek runt hörnet,
Köp tejp, plåster och jod. Ett rejält sykit.
-Herregud. -Jag vet. Du borde nog gå.
Jag går ingenstans. Jag ringer en ambulans.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej. Nej. Jag klarar mig, jag bara…
Vi måste ringa nån.
Nej, nej. Ingen ambulans. Inget sjukhus.
Jag är ingen doktor. Jag kan inte sånt här.
Nej, nej, nej. Du sköter dig fint.
Kan du hämta min väska?
Det finns nån vi kan ringa.
-Det här numret. Det är Henry. -Okej.
-Han är min vän. -Okej.
Han vet vad som behövs.
Tack för att du kom.
Okej. Ge mig den.
-Henry. -Johnny.
Vi tar in honom i badrummet.
Ja.
Okej, ta hans ben. Beredd? Då kör vi.
Ett, två.
Hon var borta.
Du kan visst inte undvika trubbel.
Du måste gå till apoteket och köpa mer betadine.
Nu meddetsamma, tack.
Kom igen, John. Okej?
John.
Okej. Inte? Okej. Du kommer att klara dig, min vän.
Då så. Fem, fyra, tre, två, ett.
Jag lämnade en del kläder åt honom. Joggingbyxor, kalsonger, såna saker.
Säkert att du vill stanna?
Jag skulle göra det, men mitt arbete…
Nej, självklart.
Han måste verkligen lita på dig.
Han får inte röra sig. Inte gå nånstans.
Han stannar i sängen.
Förlåt. Varför kan jag inte ta honom till ett sjukhus?
Det är inte säkert för honom.
Vad fan betyder det? Vad fan är det som pågår?
Jag tänkte fråga detsamma. Jag hör av mig i morgon.
Gör ont.
Det är rätt åt mig efter det jag gjorde.
Lång dag…
…och den är inte över än.
-Hej. -Hej. Jag har försökt ringa dig.
Har du nåt vatten?
Vad hände hos Stallings?
Han visste att jag var på väg.
Jag menar, vad hände? Är du skadad?
-Nej, jag är okej. -Okej.
-Låt mig hämta värk… -Jag vill inte ha dina värktabletter!
Jag berättade om det här fallet.
Du varnade Stallings.
Jag såg sms:et.
Du varnade honom om att jag skulle komma.
Varför?
-Jag kan inte. -Varför?
Varför?
Jag kan inte.
En man som han?
En människosmugglare? Och du varnade honom om mig?
Nej, jag sa åt dem att ge sig av. Inte attackera dig.
Jag vill aldrig att du ska skadas. Det vet du.
Var är Charlie? Är hon okej?
Jag vet inte.
Tro mig, inget av det här var mitt beslut.
Inget av vad?
Berätta.
Jag kan inte.
Jag gör det inte.
Stallings tog Olivia.
Inte för egen del, eller åt sina typiska kunder,
världens Davy Siegels.
Nej, han tog henne åt nån annan.
Nån jag inte skulle hitta. Nån du skyddar.
Vi skyddar.
Ru.
Vad det än är som pågår…
…så lider du, det ser jag.
Hjälp mig bara förstå.
Du måste sluta leta efter henne.
Så mycket får jag lov att säga.
Berätta.
De kräver att du slutar leta.
Vilka är "de"? Va? "De."
"De. Vi."
Och om jag inte slutar…
…vad tror du att de gör?
Jag vet inte.
Vi måste lita på att det här är för det allmänna bästa.
Allt det här, allting… Allt är för uppdraget.
Sugar.
Jag kanske tar några värktabletter nu.
Ja. Ja, självklart.
Jag tror att jag har några i…
De är där uppe.
Jag kommer strax, okej?
Ledsen att det dröjde. Jag var tvungen…
Helvete.
Älskar du mig inte?
Det är det svåra, men det går över.
Det mesta gör det till slut.
Nåja.
Inte första gången mitt hjärta har krossats.
Jag borde ha vetat. Jag borde ha sett tecknen.
Du är illa däran, pojke. Låt mig ge dig nåt.
Nej. Men tack.
Men det här fallet, jag kom för nära. Precis som de sa.
För sent nu. Jag är insyltad.
Låt dem komma.
Jag slutar inte.
Kanske i kväll… Kanske är det okej att ta en liten paus.
Bara en pytteliten paus.
Bara för i kväll,
åka hem.
Åka hem.
Undertexter: Kristina Donnellan