ג'י מון מת.
הוא לקח מנת יתר ומת.
וזה סוף הסיפור.
טרגי, אבל לא מפתיע במיוחד.
זה הסיפור.
אשמיט את הקטע שאני זה שהרג אותו.
והחזיר אותו לחיים.
היי.
ג'י מון.
היי, אני אסתר. ברוך הבא לדרך פתוחה.
נרקומן שנמלט מכנופיה של שוטרים מושחתים שרוצים במותו.
גמילה נראתה מקום לא רע.
גארי דיסקרטי. הבאתי לו לקוחות בעבר.
אבל העלמה של ג'י היא רק צעד אחד.
אני לא מאמין.
אני לא מאמין שהוא איננו.
בסדר. תמשיך לעבוד על זה.
העמיתה שלי תיקח אותך הביתה, בסדר?
- תודה. - אין על מה.
- שיקום דרך פתוחה סוג חדש של חופש -
עליי לפעול מהר.
ככל שאנשים רבים יותר יודעים סוד, הוא מתגלה מהר יותר.
הצעד הבא הוא לזייף את תעודת הפטירה של ג'י.
ב"ורטיגו" של היצ'קוק יש רעיון מעניין על ביום מוות של מישהו.
אני מקווה שהגרסה שלי תסתיים בפחות דרמה.
אני מצטער. הבוס לקח את המכונית שלי, אז נאלצתי לקחת את שלו.
אבל אנחנו בסדר.
כל המידע שמסרת לי מופיע פה.
"דום לב עקב מנת יתר של פנטניל.
הגופה נשלחה לקוריאה בהתאם לבקשת המשפחה".
בית הלוויות דואג שזה יוזן במאגר המידע הציבורי?
אין צורך בפקיד מחוזי. התשלום הוא על החבילה המלאה.
תודה, טמי.
אני משתתפת בצערך.
זה תהליך.
חכמולוגית.
וגה פספס משהו.
הוא רואה בג'י נרקומן ונרקומנים מתים כל הזמן.
אבל הוא לא טיפש.
הייתי חייב לעשות עבודה מקיפה.
אמש מיהרתי.
הותרתי משהו מאחור.
כמעט סיימתי.
אני סנטימנטלי.
בחור שאכפת לו מדי.
הוא לא יהיה הראשון שיחשוב כך.
אגלם את התפקיד שלי, אעשה מה שצפוי ממני.
יש רק תגובה אפשרית אחת שתהיה משכנעת.
- וגה. - כעס.
היי, תתרחק.
היי.
בסדר. זה בסדר.
זה הגיע לי.
- שחררו אותו. - לך.
בסדר. בסדר, כולם. חזרו למסיבה. קדימה.
אני מקווה שהאגרוף היה משכנע.
אני האמנתי לו.
תחנה אחרונה,
החלק הטוב ביותר.
לספר לדני שאחיו בטוח.
לפחות לעת עתה.
פלייברג?
דירה 1827.
בצד השני של המסדרון. חכה שם.
תודה.
היי. רק שנייה.
הפאקינג כווייתי הזה.
אנחנו רק צריכים שהוא יעזוב את הבונגלו שם
ויעבור לשבת בבריכה ליד האנטנות שהצבנו.
והוא לא עושה זאת?
הוא פאקינג לא עושה זאת.
אנחנו יושבים בחוסר מעש כבר שלושה ימים.
שלושה ימים?
תן לי לראות.
אולי הוא לא יודע לשחות.
אנחנו לא רוצים שהוא ישחה.
אנחנו רוצים שישב עם החברים שלו וידבר על הפעילויות הלא חוקיות שלו.
ודאי, אני מבין. הוא יגיע.
- בוא. אתה רוצה משהו? - לא, אני בסדר.
סליחה שאילצתי אותך לבוא עד כאן.
לא, אתה עסוק. תודה שאתה מקדיש לי זמן.
אז מה קורה?
חקירה שאני עובד עליה. אני רוצה לעדכן אותך.
בסדר.
תן לי לנחש, היא הצמיחה רגליים שעירות ושיניים חדות.
רגליים, שיניים…
ותג.
ספר.
היא דומה לקולינס. באמת.
- אני אוהב את קולינס, אבל לא עד כדי כך. - אני לא יודע.
בעיניי אני די סקסי.
- תעודת פטירה ג'י-סוק מון -
- מנת יתר של פנטניל -
פאקינג מביך.
אנשי מחלקת השריף הם בסדר לרוב. בחורים טובים, שוטרים טובים.
אבל תמיד יש קבוצה של מאפיונרים עם תגים.
זה מתחיל בבתי הכלא, מה?
מחלקת השריף של ל"א מנהלת אותם?
שם הם יוצרים קשרים.
ספר לי על וגה.
מה הקטע שלו? מה הוא מנסה להשיג?
אני לא יודע. מחיר הפנטניל ירד ב-90 אחוזים בטריטוריה של אי-זי-ארבע.
זה שטח השיפוט שלו.
- וואו, שיט. - כן.
אני חושב שהוא מנסה
לעזור למישהו לחסל את המתחרים, אבל זה לא הגיוני.
מדובר במכירת האש בדאונרטאון.
כן, בדיוק.
אבל קודם כול, ג'י מון.
אני חייב לוודא שהוא בטוח בזמן שאטפל בווגה.
- בסדר, על מה חשבת? - תוכנית להגנת עדים.
לא.
רק רגע.
לא.
מה שאתה מבקש…
ובוא נגיד את האמת, במצב הכלכלי הנוכחי…
בקשה להגנת עדים בשווי 200,000 דולר על עדות של עד אחד
נגד שוטר שזכה בצל"שים?
שוטר מושחת.
הוא עדיין שוטר.
הראיות שלי יצטרכו להיות מסוגלות להזיז הרים, ידידי.
מה עם עד שראה את וגה
מבצע רצח מדרגה ראשונה בחדר בית חולים?
בחייך, זה חייב להיות… כלומר…
העד היה במהלך ביצוע פשע מדרגה שנייה.
אתה אומר שהוא לא אמין?
סוף כל סוף.
קיבלתי.
צדקת. הוא הגיע לבריכה.
שמע, אני רק אומר שהסיכוי קלוש.
אבל אבדוק עם הבחור שלי…
- במשרד התובעת המחוזית. - זה מספיק טוב.
- אני צריך לחזור. - בסדר.
אבל אתה יודע מה מטריד אותי?
כל עניין חיסול המתחרים, הוא לא הגיוני.
אני יודע. מדובר בדאונרטאון בדאונטאון, בווסטלייק.
- כן. - זה השוק של סרגיי.
אני יודע.
כל העיר היא שוק של סרגיי.
בסדר. תן לי לפנות לתובעת המחוזית. אודיע לך מה היא אמרה.
תודה.
כן, הוא מת. זה אושר.
טוב, העניין טיפל בעצמו.
אני מבין. כן, אני מבין.
לא יהיו עוד בעיות.
וגה לא יאמין כמה מזל היה לו.
הוא יקווה שהסכנה חלפה, אבל הוא יפקח עליי עין ליתר ביטחון.
- אולפני פרמאונט -
- זה בסדר. - וזו במה 17…
שיפקח עין.
חובבי הקולנוע ביניכם ודאי מזהים זאת כמחלקת קוראי התסריטים בקומה השנייה
מהסרט "שדרות סאנסט" של בילי ויילדר.
- אנחנו… - "זה אני, תסריטאי,
יושב ליד החלון".
- אתה מכיר את הסרט. הוא חובב קולנוע. - כן, קצת.
אלפרד היצ'קוק היה ידוע בהתעלמות שלו מהכללים.
אז כשהבוסים של האולפן העבירו את המשרד שלו למיקום קרוב יותר
כדי לפקוח עליו עין דרך חלון גדול…
וזה אולפן ניו יורק
שיש בו ברוקלין, גריניץ' וילג', סוהו…
"ארוחת בוקר בטיפאני" עם אודרי הפבורן צולם ממש כאן.
מישהו מכם אוהב את "ארוחת בוקר בטיפאני"?
- אני מתה עליו. - כן. מת עליו.
בסדר, כולם.
הגענו.
אני מקווה שנהניתם מהסיור.
- שיהיה לכם יום טוב… - נעים להכיר אותך.
- תיהנו מהטיסות שלכם. - ביי, כולם.
- תגיעו הביתה בשלום. טיסה נעימה. - ביי!
ביי-ביי.
היי, אני עדיין לא מצליח להתגבר על הסיפור על "חלון אחורי".
היצ'קוק חפר לתוך מרתף של אולפן
כדי לבנות
- בניין שלם בפנים? - אני יודעת.
- הוא היה משוגע. - כן, וזה עבד.
כן, זה עבד נפלא.
- סיבוב נוסף, מר שוגר? - כן, בבקשה, סטף.
- היי, דני. - מה קורה?
טדי רוצה לדבר איתך.
שב.
אז לן פנקאו סיפר לי מה קרה במסעדה הסינית הדפוקה.
יפנית.
למה עשית את זה?
זה היה בידיים שלך.
תסביר לי למה.
הבחור דיבר מלוכלך, אז…
לא אתן לאף אחד לזלזל בי.
אז זלזלת בעצמך?
זרקת לפח את ההזדמנות שלך כדי להיות כמו האח הדפוק שלך?
ג'י לא קשור לזה.
בלבול מוח!
שמע, טדי, אני…
אני אסיר תודה על מה שעשית למעני.
אבל אם תלכלך על אחי עוד פעם אחת…
אני אתן לך אגרוף בפנים.
זה הוגן.
בזמן שהמתנתי שטום ישמע מהידידה התובעת שלו,
החלטתי להמשיך לעבוד על החקירה השנייה שלי.
המעקב אחרי הפרופסור שראיתי נפגש עם סנאטור פביץ'.
הוא יעזור לי לגלות מה קורה.
גם אם הוא עוד לא יודע את זה.
מה נסגר? מה נסגר?
מה נסגר?
שלום.
מה נסגר?
"מה נסגר" גם לך.
מה נסגר? מה נסגר?
מה נסגר?
אני מצטער, חבר. שכחתי את היומן שלי, את סוכריות המנטה שלי.
- מונטי, זה אני. - מה נסגר? מה נסגר?
אבא שכח את היומן שלו.
אחזור בעוד כמה שעות. בחייך.
תהיה ילד טוב…
אחזור ונצפה ב"הרווקה", בסדר?
אני אוהב אותך.
כן, זה היה קרוב.
- מדריך מלא לקקטוסים וסוקולנטים -
- טקסונומיה, טיפוח והרביה -
ערב טוב, מר שוגר.
ערב טוב, אלינור.
את יודעת מאיפה זה לקוח?
ודאי.
יפהפה.
נכון.
שולחן לאחד?
לא הערב. תודה.
בסדר.
אין לך הודעות חדשות.
קבוצה שנייה, גל שלישי, קליפורניה, ג'ון שוגר.
אני עדיין כאן, אם עוד מישהו נמצא כאן.
יהיה נחמד לדבר עם מישהו.
אני עדיין כאן, אם עוד מישהו נמצא כאן.
קבוצה שנייה, גל שלישי, קליפורניה, ג'ון שוגר.
- מדריך מלא לקקטוסים וסוקולנטים -
יהיה…
יהיה נחמד לדבר עם מישהו.
היי, מלאני.
לא, התקשרתי אל ג'ונתן כדי להתעדכן והוא נתן לי את המספר שלך.
לא, לא. אני… לא עזבתי.
נותרתי מאחור.
שמעתי שאת בסיבוב הופעות עם הלהקה. איך הולך?
פריז? וצדקתי?
לא היית בפריז מעולם?
לא.
לא? כן.
היי, מה… מה שלום ויילי?
כן, כן, לא. אני מבין.
כן, את עסוקה.
כן, נתראה כשתחזרי.
- "מידות רעות" -
- מלון דל קורזון -
בסדר, אז הבעיה היא להוכיח את זה?
כן.
מה אם לצ'וי הייתה אותה בעיה?
המילה שלו מול המילה של כמה שוטרים, היא לא הייתה מספיקה והוא ידע זאת.
- אז מה הוא עשה? - אני מקשיב.
הוא צריך עוד ראיות, אבל איך הוא ישיג עוד ראיות?
- הוא צעיר. דור זי, נכון? - כן.
מבחינתו מה הדבר היחיד בעולם שהופך משהו אחר לאמיתי?
- סרטון בטלפון שלו. - בדיוק.
בסדר.
כן, בית החולים בטח נתן את החפצים של צ'וי לסבתא שלו,
אז תשאלי אותה אם את יכולה לבדוק בטלפון שלו.
- שאני אשאל? - כן.
למה שאחזור לדאונרטאון? התיק סגור מבחינתי.
חוץ מזה, זה היה רעיון שלך.
בסדר.
לאן אתה הולך בסוודר הזה?
אני יוצא.
כן, לאן?
לפגוש מישהו.
יש לך הרבה סודות, בנאדם.
גם לך.
כן, יפה אמרת. אלך להשיג את הטלפון ההוא.
- בסדר, תודיעי לי איך הלך. - אודיע.
מעולם לא אהבתי את הרמייה שבתפקיד.
השקרים לא באו לי בטבעיות בהתחלה, אבל אני חייב להודות
שהשתפרתי בזה לאורך השנים.
ולפעמים, למען מטרה טובה, זה הכרחי.
וואו.
הם ממש מתחילים לפרוח.
חששתי.
הגשם היה מועט כל כך ש…
קקטוס הקוכיניאל.
הם נראים עדינים מאוד.
כן.
אבל הם לא.
הם רק נראים כאלה.
סליחה?
קקטוס הקוכיניאל. אופונטיה של קוכיניאל.
צבר. הם…
הם קשוחים משהם נראים. הם אוגרים מים ביעילות רבה.
אפשר?
כן, תן להם רק קצת שמש וזמן והם יפרחו.
אתה חוקר צמחים עמידים ליובש?
לא, רק התחלתי.
כבר התמכרתי.
ואתה?
כן, זה…
תחביב שאני נהנה ממנו.
כן, אני פשוט…
מעריך אותם.
באמת? באיזה מובן?
היכולת שלהם לשרוד ואפילו לפרוח בתנאים מינימליים.
יופי במצב של קושי.
משהו כזה. אתה מבין אותי?
כן.
- יום הולדת שמח -
אין סרטון?
אין טלפון בכלל. סבתא שלו היא גברת נחמדה מאוד.
נכון.
היא הראתה לי את הדברים שלו מבית החולים, אבל אין שום טלפון.
וזה לא ייתכן.
כן, זה מוזר. לכל אחד יש טלפון.
- אולי השוטרים לקחו אותו? - זה ייתכן.
הם לקחו את הטלפון של ג'י כשיצאו מהבקתה.
שיט.
זה היה רעיון טוב, ואל.
מה עכשיו?
מה נעשה?
ננסה לאסוף ראיות נגד וגה.
אולי הטעם שלי משתנה.
זה קורה. ראיתי את זה קורה בעבר.
המסעדה סגורה.
כן.
אנחנו יכולים להכין לך משהו פשוט.
אולי סלט או צלחת ירקות.
תשמעי…
לא אכלתי צ'יזבורגר מעולם.
היי.
חשבתי שעזבת.
נאלצתי לטוס ללונדון ברגע האחרון ועכשיו חזרתי.
אני שמח.
ואני מתנצל.
העבודה שלי, לפעמים אני…
תודה על הפתק שלך.
נשנוש לילי?
כן. זה צ'יזבורבגר.
מיס פישר, אני אקח את המזוודה.
כן, מה זאת אומרת? סיור באולפן?
כמו לתיירים?
כן, מתאים לו. הוא חובב קולנוע, הוא יצא לסיור.
מה עם הבחור מאקו פארק?
כן. ד"ר סטנלי אונד… אונדאצ'י,
פרופסור להנדסה יישומית.
נשמע שזה לא קשור אלינו בכלל.
זה מה שאני אומר. אנחנו בסדר.
תפסיק לטחון מים, לך הביתה.
היי, כריסטופר.
אלך הביתה כשפאקינג יתחשק לי.
אתה מבין?
ואל הייתה בכיוון הנכון במה שאמרה על הטלפון של צ'וי,
אבל וגה הגיע אליו קודם, נכון? או… מה אני מפספס?
חזוס היה בקשר איתה?
כן, הם היו חברים הכי טובים.
אנשי סוד.
סנדרה.
חזרתי למקום שבו דיברנו, אבל סנדרה לא הייתה שם.
ביררתי. חיפשתי בכל מקום.
במנהרות, מתחת לגשרים, בערי האוהלים שליד הכבישים הראשיים.
לקח לי זמן רב.
אבל…
מצאתי אותה. בסופו של דבר.
וחבל שכך.
מנת יתר.
המקום הזה שובר לך את הלב.
טדי רוצה לדבר איתך.
בסדר.
מון.
היי. מה קורה?
מה שקורה זה שאתה צריך להתנצל בפני החבר שלי או שאקרע אותך במכות.
החבר שלך הוא מניאק דפוק.
אבל אתה היית נחמד.
נתת לי הזדמנות ואני דפקתי את זה, אז…
כן, אני מוכן להתנצל בפניך.
סליחה.
אני אקרע אותך במכות בכל אופן.
בלאס וגאס.
רגע, מה? אתה… רציני?
הקרב יתקיים בכל זאת?
לגמרי.
אתה צודק. החבר שלי הוא מניאק רציני.
ועוד לא חתמת על החוזה.
ברכותיי.
עכשיו לך לספר לכולם את החדשות הטובות.
פאקינג גדול!
אז כן, מנת יתר.
היפוקסיה.
המוח לא מקבל מספיק חמצן, תרדמת, מוות. מנת יתר.
החמישית שלי היום.
אומרים שהמחירים ירדו בכל העיר, אבל אני לא יודעת.
נראה לי שעמוס בטירוף כאן.
תודה.
למה אתה מסמן בתגית צבעונית?
לצ"לים.
"למי צריך להודיע".
כשהתג ירוק זה אומר שלנפטר יש קרובים
והם מוכרים וצריך להודיע להם.
אדום אומר שאלה שנותרו מאחור…
מוכרים, אבל טרם הודיעו להם.
וכשהתג כחול הם לא מוכרים.
כמו במקרה של אלמוני?
אלמוני, אלמונית…
זה אומר שהם מתו ואין למי לספר.
תודיעו לי כשתסיימו כאן.
- נעבור על רשימות הציוד. - כן.
תודה, חברים.
החקירה הזו…
ככל שאני מנסה לפתור ולסגור אותה,
היא משיבה מלחמה יותר.
המצב יחמיר לפני שישתפר.
היי.
שלום.
- שמעי, אני מצטער מאוד. - בצדק.
כלומר, לכל אחד יש סודות.
וכולם רוצים שהסודות שלהם יישארו שמורים, אז…
את יודעת, מכיוון שהעבודה שלי…
לא תמיד, אבל לעתים קרובות היא לחשוף אותם.
אז יש לך מצלמות בחדר.
כן, אז יש לי מצלמות בחדר. ושוב, זה לא תירוץ.
לא, אבל זה הסבר.
אם להגיד את האמת…
האמת הכואבת היא שהתחלתי איתך באופן תוקפני מדי.
- לדעתי לא. - לדעתי כן.
אם עשית זאת, זה לא הפריע לי.
אני חושבת שמכיוון…
אלה החיים שלי.
נסיעות, מלונות, מסעדות של מלונות, ברים של מלונות.
אני לא מתלוננת, בחרתי בהם. לרוב אני אוהבת אותם.
יש מלונות נחמדים בעולם. ויש ברים נחמדים במלונות האלה.
וזה אחד הטובים שבהם, אבל…
לא משנה.
לפעמים את בודדה.
יש בדיחה אחת שאני זוכר.
היא די גרועה, אבל היא היחידה שאני מצליח לזכור.
- באמת? - השולחן שלך מוכן, מיס פישר.
- בסדר, רק שנייה. - אוי, לא.
ספר אותה.
בסדר, מה ה…
מה הפרי היחיד שאינו בודד אף פעם?
- הפרי היחיד שאינו בודד אף פעם? - שאינו בודד אף פעם.
את נכנעת?
אגס? (נשמע כמו זוג)
כן.
- אלוהים. זו התשובה? - אמרתי לך.
- אמרתי לך שהיא לא מצחיקה. - אלוהים, הבעת הפנים שלך.
- זו הבדיחה היחידה שלך וניחשתי אותה. - כן.
- תיהני מהארוחה שלך. - גם אתה.
צ'יזבורגר שוב?
אולי. הוא היה לא רע.
כן, אולי גם אני אזמין אחד כזה.
רוצה שנשב יחד?
בטח.
- בבקשה. - תודה.
- אחזור עם תפריטים וסכו"ם. - תודה.
עמדתי על גג מלון פיס
והתבוננתי באורות מהבניינים נוצצים על נהר חואנגפו.
- שאנגחאי מגניבה. - כן.
צפית פעם ב"הליידי משאנגחאי"? אורסון וולס, ריטה הייוורת'?
אלוהים אדירים, זה הסרט החמישי שאתה מזכיר.
- לא נכון. - לפחות.
"זה מזכיר לי את הסרט הזה", "זה כמו בסרט ההוא".
- נראה שאני אוהב קולנוע. - בהחלט.
תפריט ארוחת בוקר?
שיט. מה השעה?
אני צריכה ללכת לעבודה.
אני חייבת ללכת. אני מצטערת.
שרלוט.
אולי נלך לסרט בהזדמנות.
אולי.
אתה תגיע לגיהינום, ג'ון.
אין דבר כזה.
אתה יודע למה אני מתכוונת.
צ'יזוברגרים, סקס, רצח.
כך מתרחשת היטמעות.
שלב אחר שלב.
- זה מכל זמני לאפרו של -
- אלמוני נשרף ב-13 באפריל -
תרגום: אסף ראביד