Dži Mūnas mirė.
Perdozavo ir mirė.
Yra kaip yra.
Tai – tragedija, bet nereikėtų per daug tuo stebėtis.
Tokia istorija.
Patylėsiu apie tai, kad būtent aš jį nužudžiau.
Ir grąžinau jį į gyvenimą.
Sveiki.
Dži Mūnai.
Labas, aš Estera. Sveikas atvykęs į Atvirą kelią.
Narkomanas, besislapstantis nuo nesąžiningų farų, norinčių jo mirties.
Pamaniau, kad reabilitacijos centras – geriausia vieta.
Geris yra diskretiškas. Tai ne pirmas klientas, kurį atvedžiau.
Bet paslėpti Dži – tik pradžia.
Negaliu patikėti.
Negaliu patikėt, kad jo nebėra.
Ką gi. Pamąstyk apie tai.
Mano kolegė parveš tave namo, gerai?
- Ačiū. - Nėra už ką.
REABILITACIJOS CENTRAS „ATVIRAS KELIAS“ TAVO KELIAS Į LAISVĘ
Privalau veikti greitai.
Kuo daugiau žmonių žino paslaptį, tuo greičiau ji išaiškėja.
Kitas žingsnis – suklastoti Dži mirties liudijimą.
Hičkokas filme „Svaigulys“ gražiai parodo, kaip suklastoti kieno nors mirtį.
Tikiuosi, mano variantas nebus toks jaudinantis.
Atsiprašau. Bosas pasiėmė mano mašiną, tad man teko persėsti į jo.
Bet viskas gerai.
Viskas surašyta taip, kaip sakei.
„Širdies nepakankamumas dėl fentanilio perdozavimo.
Šeimos prašymu, palaikai išsiųsti į Korėją.“
Laidojimo namai perduoda informaciją į viešąjį archyvą?
Jokio papildomo biurokratizmo. Viskas įskaičiuota į kainą.
Ačiū, Tame.
Užjaučiu dėl netekties.
Tai tik procesas.
Gudrutė.
Vega kai ko neįžvelgia.
Jam Dži tėra narkomanas, o narkomano mirtis – įprastas dalykas.
Bet jis nėra kvailas.
Reikia būti apdairiam.
Vakar aš skubėjau.
Kai ko nepastebėjau.
Beveik baigta.
Aš esu sentimentalus.
Ir per jautriai į viską reaguoju.
Jis būtų ne pirmas, kuris taip pagalvojo.
Suvaidinsiu savo rolę, padarysiu tai, ko iš manęs tikimasi.
Tėra vienintelė reakcija, kuri įtikins.
- Vega. - Pyktis.
Traukis.
Sveikas.
Gerai. Viskas gerai.
Aš šito tikėjausi.
- Paleiskit jį. - Keliauk iš čia.
Gerai. Gerai, dėmesio. Vakarėlis tęsiasi. Nagi, pirmyn.
Tikiuosi, mano smūgis buvo įtikinamas.
Aš juo tikrai patikėjau.
Paskutinis žingsnis –
mano mėgstamiausia dalis.
Pasakyti Deniui, kad jo brolis yra saugus.
Bent jau kol kas.
Flaibjergas?
1827-as numeris.
Kitoje koridoriaus pusėje. Lauk ten.
Ačiū.
Sveikas. Minutėlę.
Sumautas kuveitietis.
Mums tereikia, kad jis išeitų iš savo namo
ir atsisėstų prie baseino, kur įtaisėme pasiklausymo įrangą.
O jis to nedaro?
Nedaro, bliamba.
Jau trys dienos, kaip čia sėdim.
Trys dienos?
Leisk pažiūrėti.
Gal jis nemoka plaukti.
Mums ir nereikia, kad jis plauktų.
Reikia, kad jis sėdėtų su savo draugeliais ir aptarinėtų savo nelegalią veiklą.
Žinoma, suprantu. Jis pasirodys.
- Eikš. Tau pasiūlyti ko nors? - Ne, ačiū.
Atleisk, kad priverčiau tave čia ateiti.
Ne. Tu užsiėmęs. Ačiū, kad radai man laiko.
Taigi, kokiu reikalu?
Aš čia dėl tos savo bylos. Noriu pranešti naujienas.
Gerai.
Bandysiu spėti. Visas tas reikalas – su plaukuotom kojom ir aštriais dantimis.
Su kojomis, dantimis
ir policininko ženkleliu.
Įdėmiai.
Ji labai panaši į Kolinsą. Aš rimtai.
- Man patinka Kolinsas, bet ne tiek. - Nežinau, žmogau.
Aš… manau, kad esu seksualus.
MIRTIES LIUDIJIMAS DŽI SEOKAS MŪNAS
FENTANILIO PERDOZAVIMAS
Kokia gėda, bliamba.
Žinai, dauguma šerifų yra šaunūs. Geri vyrai, geri policininkai.
Bet nuo seno gyvuoja viena grupė. Banditai su ženkleliais.
Viskas prasideda kalėjimuose, taip?
Juos kontroliuoja Los Andželo šerifo departamentas?
Ten jie ir užmezga ryšius.
Papasakok man apie Vegą.
Koks jo interesas? Kaip jis susijęs?
Nežinau. „Ez4“ kontroliuojamoj teritorijoj fentanilio kaina yra 90 proc. mažesnė.
Ši teritorija – jo jurisdikcijoje.
- Šūdas. - Taip.
Manau, jis nori
kažkam padėti perimti rinką, bet tai nelogiška.
Na, turim reikalų su išpardavimu lūšnyne.
Taip, tiesa.
Bet visų pirma, Dži Mūnas.
Privalau jį apsaugoti, kol aiškinsiuosi su Vega.
- Aišku. Ką nusprendei? - Liudininkų apsaugos programa.
Ne.
Minutėlę.
Ne.
Tai, ko tu prašai…
Būkim atviri, dabartinėje ekonomikoje
200 000 dol. kainuojanti apsauga už vienintelį paliudijimą
prieš pasižymėjusį policijos pareigūną?
Nesąžiningą policijos pareigūną.
Bet vis viena policijos pareigūną.
Na, kalbant apie įrodymus, tau teks nuversti kalnus, žmogau.
Na, kaip įvykio liudininkas, kuris matė,
kaip Vega įvykdė žmogžudystę ligoninės palatoje?
Liaukis, juk tai… Noriu pasakyt…
Tas tavo liudininkas gali būt apkaltintas antro laipsnio sunkiu nusikaltimu.
Nori pasakyt, kad jo žodis nieko nereiškia?
Duok Dieve, kad būtų kitaip.
Supratau.
Buvai teisus. Laikas paplaukioti.
Klausyk, tik noriu pasakyt, kad šansų nedaug.
Bet aš pasikalbėsiu su savo žmogum
- iš prokuratūros. - Būčiau dėkingas.
- Man metas. - Gerai.
Bet žinai, kas man neduoda ramybės?
Tas reikalas dėl rinkos perėmimo – kažkoks nelogiškas.
Žinau. Ji apima lūšnyną, senamiestį ir Vestleiką.
- Taip. - Tai Sergėjaus rinka.
Žinau.
Visas miestas yra Sergėjaus rinka.
Gerai. Susisieksiu su prokuroru. Pranešiu tau, ką jis pasakys.
Ačiū.
Taip, jis miręs. Patvirtinta.
Na, viskas išsisprendė savaime.
Suprantu. Taip, suprantu.
Daugiau jokių problemų, gerai.
Vega nepatikės savo sėkme.
Jis vilsis, kad niekas jo neįtaria. Bet dėl viso pikto stebės mane.
- Nieko tokio. - Štai čia, 17-ame paviljone…
Tegul sau stebi.
Jūs, kinomanai, turbūt atpažįstat, kad tai – antras skaityklos aukštas
iš Bilio Vailderio filmo „Saulėlydžio bulvaras“.
- Dabar mes… - „Štai aš, rašytojas,
sėdžiu prie lango.“
- Teisingai. Jis tikras kinomanas. - Taip, šiek tiek.
Alfredas Hičkokas garsėjo taisyklių nepaisymu.
Tad kai studijos bosai perkėlė jo kabinetą arčiau savęs,
kad galėtų jį akylai stebėti per didžiulį kabineto langą…
Dabar esame Niujorko filmavimo aikštelėje,
kurioje yra nuosavas Bruklinas, Grenič Vilidžas, Soho…
Štai čia buvo filmuojamas filmas „Pusryčiai pas Tifanį“ su Odre Hepbern.
Kam iš jūsų patinka „Pusryčiai pas Tifanį“?
- Man jis labai patinka. - Ir man.
Ką gi, mielieji.
Štai ir viskas.
Tikiuosi, jums patiko ekskursija.
- Geros dienos… - Buvo malonu susipažinti.
- …saugių kelionių. - Viso geriausio.
- Saugios kelionės namo. Gero kelio. - Viso!
Viso geriausio.
Negaliu išmest iš galvos filmo „Langas į kiemą“ istorijos.
Na, Hičkokas tikrai išardė garso paviljono grindis,
kad įrengtų ten
- visą namą su butais? - Taip.
- Jis buvo išprotėjęs. - Taip. Bet tai suveikė.
Taip, puikiai suveikė.
- Apsukam dar vieną ratuką, pone Šugeri? - Taip, Stef, prašyčiau.
- Deni. - Ko tau?
Tedis nori su tavim pasikalbėti.
Sėskis.
Lenas Penkou papasakojo, kas nutiko tame sumautame kinų restorane.
Japonų.
Kodėl tai padarei?
Sutartis jau buvo tavo rankose.
Paaiškink, kodėl.
Tas vaikis malė šūdą,
neleisiu, kad su manim nepagarbiai elgtųsi.
Tai pats nepagarbiai su savim elgiesi?
Atsisakai galimybės, kad būtum toks, kaip tavo sumautas brolis?
Dži čia niekuo dėtas.
Nesąmonė!
Klausyk, Tedi, aš…
Esu tau dėkingas už viską, ką dėl manęs padarei.
Bet jei dar nors kartą įžeisi mano brolį…
skelsiu tau antausį.
Sąžininga.
Belaukdamas žinių iš Tomo, ką jam pasakė jo draugas prokuroras,
nusprendžiau padirbėti su kita savo byla.
Tai susiję su profesoriumi, kuris susitiko su senatoriumi Pavičiumi.
Jis man padės viską išsiaiškinti.
Net jei jis pats dar to nežino.
Kurių galų?
Labukas.
Kurių galų?
„Kurių galų“ ir tau.
Kurių galų?
Atleisk, mažiau. Palikau užrašinę ir mėtinius saldainius.
- Monti, čia aš. - Kurių galų?
Tėtukas paliko užrašinę.
Klausyk, grįšiu po kelių valandų. Liaukis.
Būk gerutis,
o kai grįšiu namo, pažiūrėsim pažinčių šou, gerai?
Myliu tave.
Taip, vos neįkliuvau.
KAKTUSŲ IR SUKULENTŲ AUGINIMO VADOVAS
KLASIFIKACIJA, KULTIVAVIMAS IR DAUGINIMAS
Labas vakaras, pone Šugeri.
Labas vakaras, Elinora.
Žinot, iš kur ši melodija?
Žinoma.
Graži.
Tikrai taip.
Staliukas vienam?
Ne šįvakar. Ačiū.
Gerai.
Naujų pranešimų nėra.
Antra grupė, trečia banga, Kalifornija. Džonas Šugeris.
Tebesu čia. Gal liko dar kas nors?
Būtų smagu su kuo nors pasikalbėti.
Tebesu čia. Gal liko dar kas nors?
Antra grupė, trečia banga, Kalifornija. Džonas Šugeris.
KAKTUSŲ IR SUKULENTŲ AUGINIMO VADOVAS
Būtų…
Būtų smagu su kuo nors pasikalbėti.
Labas, Melani.
Ne, aš paskambinau Džonatanui, ir jis man davė tavo naują numerį.
Ne. Aš neišvykau.
Likau čia.
Girdėjau, esi gastrolėse su savo grupe. Kaip sekasi?
Paryžiuje? Aš buvau teisus?
Nesi buvusi Paryžiuje?
Nea.
Ne? Aišku.
Kaip Vailis?
Taip, ne. Aš suprantu.
Taip, esi užsiėmusi.
Taip, pasimatysim, kai grįši.
ĮGIMTAS BLOGIS
VIEŠBUTIS „DEL CORAZON“
Aišku, problemos su įrodymais.
Taip.
O jei Čujis turėjo tą pačią problemą?
Jo žodis prieš faro žodį. Jis žinojo, kad šito nebus gana.
- Ir ką jis daro? - Įdėmiai klausau.
Jis gauna daugiau įrodymų, bet iš kur jis jų gauna?
- Jis jaunas. Z karta, taip? - Taip.
Kas tokiam yra vienintelis realus dalykas pasaulyje?
- Vaizdo įrašas jo telefone. - Būtent.
Gerai.
Taip, ligoninė turėjo grąžinti Čujo daiktus jo močiutei,
tad paprašyk jos, kad leistų pažiūrėti jo telefoną.
- Man paprašyti? - Taip.
Ko man grįžti į lūšnyną? Man ten nebėra ką veikti.
Be to, supranti, tai buvo tavo mintis.
Gerai.
Kur susiruošei su tuo megztiniu?
Į miestą.
Matau, bet kur?
Su kai kuo susitikti.
Turi daugybę paslapčių, žmogau.
Kaip ir tu.
Pataikei kaip pirštu į akį. Einu, pabandysiu gauti tą telefoną.
- Gerai. Pranešk, kaip seksis. - Būtinai.
Man niekada nepatiko, kad savo darbe tenka meluoti.
Iš pradžių apskritai buvo sunku, bet, reikia pripažinti,
kuo toliau, tuo geriau man sekėsi tai daryti.
Nors kartais meluoti būtina dėl pateisinamos priežasties.
Jie ima žydėti.
Jau buvau pradėjęs nerimauti.
Žinot, šitaip trūko lietaus…
Glotnioji opuncija.
Ji tokia gležna.
Taip.
Žinot, nieko panašaus.
Jos tik taip atrodo.
Atsiprašau?
Glotniosios opuncijos. Opuntia cochenillifera.
Opuncijos. Jos…
Jos stipresnės nei atrodo. Jos labai gerai moka kaupti vandenį.
Neprieštarausit?
Žinot, joms tereikia trupučio saulės ir laiko, kad apsipiltų žiedais.
Domitės kserofitais?
Ne, na, tik pradėjau.
Bet jie prikaustė mano dėmesį.
O jūs?
Taip, tai…
Tai mano hobis.
Taip, aš paprasčiausiai…
Jais žaviuosi.
Tikrai? Dėl kokių priežasčių?
Jų gebėjimu ne tik išgyventi, bet ir vešėti minimaliomis sąlygomis.
Grožis nepaisant sunkumų.
Dėl panašių priežasčių. Suprantat, ką noriu pasakyti?
Taip.
SU GIMTADIENIU
Nėra jokių vaizdo įrašų?
Nėra telefono. Jo močiutė – labai maloni ponia.
Tas tiesa.
Žinai, ji man parodė jo daiktus iš ligoninės, bet telefono nebuvo.
O tai yra, na, neįmanoma.
Taip, tikrai keista. Visi turi telefonus.
- Gal faras jį pasiėmė? - Visko gali būti.
Paėmė Dži telefoną išeidamas iš namelio.
Šūdas.
Buvo gera mintis, Vel.
Kas toliau?
Ką darom?
Bandom užvesti bylą Vegai.
Gali būt, kad keičiasi mano skonis.
Taip būna. Esu tai matęs.
Restoranas jau užsidarė.
Taip.
Galime paruošt jums ką nors paprasto.
Pavyzdžiui, salotų ar lėkštę daržovių.
Žinot…
Nesu valgęs sūrainio.
Labas.
Maniau, kad jau išvažiavai.
Turėjau skubiai išskrist į Londoną, o dabar grįžau.
Džiaugiuosi.
Ir atsiprašau.
Supranti, dėl savo darbo kartais aš…
Ačiū už laiškutį.
Naktipiečiai?
Taip. Sūrainis.
Ponia Fišer, leiskite man.
Gerai, kaip suprasti? Ekskursija studijoje?
Tipo, turistams?
Taip, nieko čia keisto. Jam patinka filmai, tad apžiūrėjo studiją.
O kas tas vyras Eko parke?
Taip, daktaras Stenlis Ondatjė,
taikomosios inžinerijos dėstytojas.
Taip, na, visai ne į temą.
Tą ir sakau. Viskas tvarkoje.
Mesk darbus, eik namo.
Kristoferi.
Eisiu namo tada, kai norėsiu, bliamba.
Supratai, ką noriu pasakyt?
Vel teisingai pagalvojo dėl Čujaus telefono,
bet Vega pirmas jį surado, ar ne? Arba… ką aš praleidžiu?
O Chesusas su ja bendravo?
Taip, jie buvo geriausi draugai.
Labai artimi.
Grįžau ten, kur mudu su ja kalbėjomės, bet Sandros neradau.
Paklausinėjau. Visur jos ieškojau.
Tuneliuose, požeminėse perėjose, palapinių miesteliuose prie greitkelių.
Ilgokai užtrukau.
Bet…
Radau ją. Galiausiai.
Verčiau būčiau neradęs.
Perdozavimas.
Ši vieta sudaužo širdį.
Tedis nori pasikalbėti.
Gerai.
Mūnai.
Ko tau reikia?
Noriu, kad atsiprašytum mano draugo, antraip išspardysiu tau subinę.
Tavo draugas – sumautas šiknius.
Bet tu esi normalus.
Supranti, suteikei man šansą, o aš susimoviau, tad…
Taip, tavęs galiu atsiprašyti.
Atleisk.
Vis viena išspardysiu tau subinę.
Las Vegase.
Pala, ką? Tu rimtai?
Kova vis tik vyks?
Žinoma.
Tu teisus. Mano draugas – visiškas šiknius.
O tu dar nepasirašei sutarčių.
Sveikinu.
Dabar eik ir visiems pranešk džiugią naujieną.
Pirmyn, bliamba!
Taip, narkotikų perdozavimas.
Deguonies badas.
Smegenys negavo pakankamai deguonies, koma, mirtis. Narkotikų perdozavimas.
Šiandien jau penktas kartas.
Sakoma, kad miesto mastu tokių atvejų mažėja, bet nežinau.
Man atrodo, kad jų daugėja.
Ačiū.
Kodėl kortelės spalvotos?
KP.
„Kam pranešti“.
Žalia kortelė reiškia, kad miręs žmogus turi giminaičių,
kurie yra žinomi ir informuoti.
O raudona kortelė reiškia, kad giminaičiai yra…
Yra žinomi, bet jiems dar nepranešta.
O mėlyna kortelė – kad giminaičiai nežinomi.
Vardenis Pavardenis?
Vardenis Pavardenis, Vardenė Pavardenė…
Tai reiškia, kad žmogus yra miręs, bet nėra kam pranešti.
Praneškit, kai baigsit.
- Noriu pamatyt daiktų sąrašus. - Gerai.
Ačiū, bičiuliai.
Ši byla…
kuo labiau stengiuosi ją užbaigti,
tuo giliau ji mane įtraukia.
Padėtis gali pablogėti anksčiau nei ji pagerės.
Sveika.
Labas.
- Klausyk, aš labai tavęs atsiprašau. - Ir ne be reikalo.
Na, visi turi paslapčių.
Ir visi nori jas išsaugoti, tad…
supranti, kadangi mano darbas yra…
Ne visada, bet dažniausiai jis susijęs su paslapčių išaiškinimu.
Todėl tave namelyje įtaisytos kameros.
Todėl mano namelyje įtaisytos kameros. Bet tai ne pasiteisinimas.
Ne, bet tai viską paaiškina.
Na, jei nuoširdžiai, noriu pasakyt
iš tiesų nuoširdžiai, kad aš truputį perlenkiau lazdą.
- Ne, aš taip nemanau. - Taip, tas tiesa.
Na, jei ir taip, nieko tokio.
Gal todėl…
Na, toks mano gyvenimas.
Kelionės. Viešbučiai, viešbučių restoranai, viešbučių barai.
Nesiskundžiu. Pati pasirinkau tokį kelią. Ir didžiąja dalimi man jis patinka.
Pasaulyje yra puikių viešbučių. Su ne mažiau puikiais barais.
Ir šis yra vienas iš tokių, bet…
Vis viena.
Būna vieniša.
Yra toks vienas juokelis, kurį pamenu.
Jis nelabai koks, bet vienintelis, kurį prisimenu.
- Tikrai? - Stalelis paruoštas, p. Fišer.
Gerai, minutėlę.
Sakyk.
Gerai. Kokia…
Kokia uoga, kuri niekada nesijaučia vieniša?
- Kokia uoga, kuri niekada… - Niekada nesijaučia vieniša.
Pasiduodi?
Vyšnia?
Taip.
- Dieve. Tikrai? - Juk sakiau.
- Juk sakiau, kad nebus juokinga. - Dieve, tavo veidas.
- Vienintelis juokelis, o aš atspėjau. - Taip.
- Skanaus. - Ir tau.
Vėl sūrainis?
Galbūt. Man visai patiko.
Taip, gal ir aš jį suvalgysiu.
Gal prisėsi kartu?
Mielai.
- Prašau. - Ačiū.
- Tuojau atnešiu meniu ir įrankius. - Ačiū.
Stovėti ant Taikos viešbučio stogo
ir stebėti pastatų šviesas, mirksinčias Huangpu upėje.
- Šanchajus – labai gražus. - Taip.
Esi mačiusi filmą „Ledi iš Šanchajaus“? Su Orsonu Velesu ir Rita Heivort?
Dieve. Tai gal jau penktas tavo paminėtas filmas.
- Negali būti. - Mažų mažiausiai.
„Tai man primena tą filmą. Tai kaip aname filme.“
- Tiesiog dievinu filmus. - Taip, matau.
Pusryčių meniu?
Šūdas. Kiek valandų?
Man metas į darbą.
Turiu bėgti. Atleisk.
Šarlote.
Gal nueitume kada į filmą?
Gal.
Tu žengi į pragarą, Džonai.
Pragaras neegzistuoja.
Supratai, ką norėjau pasakyti.
Sūrainiai, seksas, žmogžudystė.
Štai kaip vyksta supanašėjimas.
Vienas dalykas seka kitą.
LAIKINA TALPA KREMUOTIEMS PALAIKAMS
TAPATYBĖ NEŽINOMA KREMUOTA BALANDŽIO 13 D.
Išvertė Laima Banionienė