Katra vīrieša dzīvē pienāk brīdis, kad viņš sev jautā...
BAFALO, ŅUJORKA
..."Vai es dzīvoju tā, kā man vajadzētu?
Vai tomēr esmu spējīgs uz ko dižāku?
Vai ir kādas pārmaiņas, ko tieši tagad varu ieviest savā dzīvē,
lai kļūtu par sevis labāko versiju?
Kas es gribu būt?"
Kādu dzīvi es gribu?
Kādu seju es gribu rādīt pasaulei?
Šādi jautājumi neļauj iemigt.
Un, kad esi pie šāda augstas veiktspējas auto stūres,
šos jautājumus neuzdod.
Visi zina, ka tu esi tas vīrietis.
Ka tev ir tā dzīve.
Varbūt jāpameklē kaut kas ne tik stilīgs.
Drīkstu būt atklāts?
Tā ir jūsu bijušās sievas balss. Jums ir jāatgūst pašapziņa.
Vienu gan es esmu sapratis:
nekad nav par vēlu kļūt par tādu vīru, kāds vienmēr esi vēlējies būt.
Den! Kā tu to spēj?
Viņš izskatās, it kā tikko būtu nopircis lamborgini!
Ei, kas vienam nieks, citam - dārgums. Tikai drusku jāpierunā.
Atkal nopelnīji Mēneša labākā pārdevēja godu.
Forši!
Deba, vai nobildēsi Denu mūsu vietnei, lūdzu?
Vispār es... Man jābrauc mājās.
- Man ir gadadiena. - Nu Den, un tā katru reizi!
Lai tiek Helam.
Čau, pakāsēji!
Hel, cik reižu man jāaizrāda par tādu braukšanu?
Mašīnas ir kā meitenes, Horhe. Viņām patīk ātri.
Tev bikses vaļā.
Den... Nu beidz. Ne jau viņam.
Nu beidz. Viņš tikko sataisījis zobus.
Parādi viņiem, Hel!
...ceļš... mājās...
Sveiks, Den!
Sveiki, Overmaijeres kundze!
Sveiks, Denjel.
...Bafalo
- Sveiks, Bo! - Sveiks!
MORGANU NEDĒĻA TREŠD. - TAKO
Es jau teicu, Nīna. Stenfordai ir ierobežojošā pieteikšanās.
Ja pieteiksies Aiovā, visu sačakarēsi.
Es zinu, ko daru.
Tiešām? Man tā neizskatās.
- Apsveicu gadadienā! - Mīļais!
- Tu atcerējies. - Tu domāji, ka esmu aizmirsis.
Pateiksi Nīnai, ka mēs neapmaksāsim viņas skriešanu pakaļ Trevoram uz Aiovu?
Neizrunā viņa vārdu tā!
- Kā? - Nu beidz.
Maks! Tu liec iekšā zirņus!
Kāds labs puika!
Ei, draudziņ!
Kā šodien gāja?
Brīvdienām plāni ir?
Nu beidz. Pamētāsim pagalmā bumbu. Paskatīsimies, vai ir vēl duka.
Nu, vecīt!
Uz kurieni tu?
- Pie Samīra. - Atkal?
Tu liki atteikties no spēlēm.
Jā, jo nepārtraukti šaut cilvēkus nav pārāk veselīgi.
Tev bija jāpieskata mazais. Mums ir gadadiena.
Ko? Kāpēc viņa nevar?
- Ko? Jo esmu sieviete? - Tā es neteicu.
- Tieši to tu man saki. - Tā nav.
- Kas ir ar tevi? - Tu joko?
- Tu esi Trevors? - Tiešām?
- Neko citu nemāki, tikai mani kaitināt? - Tā ir Nīna vai Trevors?
Labi, viss, izbeidziet, labi? Lūdzu!
Nīna, vai izpalīdzēsi brālim? Viņam vajag beidzot iziet no mājas,
un tu pagatavosi pieteikumu.
Labi.
- Lūdzu. - Paldies.
Klau, tu...
Tu vari mammai palūgt, lai viņa nelien man virsū?
Esmu pieaugusi sieviete.
Es dzirdēju!
Es parunāšu. Bet nopietni, Pupiņ...
- Nesauc mani tā. - Nē.
Bet žurnālistika Stenfordā?
- Nav tavs sapnis? - Žurnālistika ir mirusi.
Kā tad.
- Tā teica Trevors vai... - Jā, tiešām.
- Viņam tā nevajadzēja teikt. - Tiešām? Jā.
Viņš nedrīkst tev to iedvest.
- Esmu zombijs! - Mīļais,
cik labi, ka es neesmu vienīgā.
Ak dievs.
- Tā, Maksij. - Labi.
Es viņu nolikšu gulēt.
Un tad?
- Mums tas vēl paliek spēkā? - Paliek gan.
Super!
STENFORDA
Čau, Samīr.
Čau visiem!
Kilbojs ir atgriezies!
NOTOMEGAAAA: SĀKAM, KILBOJ!!!
VELVETLOBSTA: KILBOJS IR NEREĀLS
Nu, sākam!
Tā, parādīšu, kā tas jādara. Skatieties!
Vēl pēdējo, džeki. Nu! Nu!
Jā!
- Kilbojs ir kolosāls. - Kilbojs ir super!
Mēs esam visi kopā. Varat iet pa priekšu.
Jā.
- Astoņpadsmit gadi. Iedomājies? - Trakums - katru gadu nākam
uz Trako ciklonu.
Ko? Nē, domāju - 18 gadi laulībā. Un likās, tev šī tradīcija patīk.
- Man patīk! Patīk. - Tiešām?
Man patika.
Vienkārši tu esi pieraduma cilvēks. Tas man tevī patīk.
Nu, ka tako mums ir trešdienās...
- Otrdienās ir visiem. - Un sekss mums ir ceturtdienās.
Ja dabūjam prom bērnus.
- Jā. - Vajadzētu biežāk...
- Jā. Nav labāka... - ...ja gribam ilgāk.
...plānotāja par tevi, bet... Nezinu.
Varbūt es gribu būt spontānāka un paceļot vai...
Mēs nekur vairs nebraucam.
Kopš ir bērni un viņiem ir skola,
grafiki un draugi...
- Kādi draugi? - Un tādā garā.
Kailam ir viens draugs, kuru viņš nekad neaicina ciemos.
Toties viņš ir dzīvs cilvēks.
- Man der. - Ak dievs.
- Es uztraucos par Nīnu. - Zinu.
- Viņa ir tik ļoti pret pārvaldi, sistēmu... - Pret mani.
Ai, tu zini, ka tā ir.
- Piedod. - Nē.
- Nav īstais brīdis. - Tev taisnība.
Tagad jāgatavojas nāves baiļu adrenalīna devai
Bafalo 1998. gada ceturtajā labākajā atrakcijā.
- Jā. Baigi labi. - Domā, ka vēl spēsi?
Vai es vēl spēšu?
Mīļais!
- Tu esi traka! - Tu zini, ka es tevi mīlu!
- Es mīlu tevi! - Jā!
Apsolu - nākamgad iesim kur citur.
- Nē! Trakais ciklons vienmēr būs mūsu. - Man nav te jāatgriežas,
lai atcerētos, ka te tevī iemīlējos -
mūsu pirmajā randiņā,
turot tev matus, kamēr tu vēmi.
- Neticami, ka gribēji mani noskūpstīt. - Es tevi vienmēr gribēšu skūpstīt.
Jā.
Ei! Tā fotogrāfija mums bija intīms brīdis.
- Negribi izdzēst? - Jā, negribu.
Nu beidz. Nevajag.
Nedari tā.
Nu beidz. Izdzēs!
Izdzēs.
Piespied mani!
Den, nevajag. Labāk...
Jā. Klausi savu kundzi, Den.
Tur kaut kur iekšā ir drosminieks, Den?
Tu esi drosminieks?
Pasaki, kā tāds pakāsējs ticis pie tik smukas, kā tu...
agrāk biji?
- Čau, Den! - Čau, Den!
Es negribēju, lai tu kaujies.
Ja būtu gribējusi apprecēt kausli, būtu apprecējusi.
Es zinu, ka tev nepatīk vardarbība. Mani jau viņa vārdi neuztrauca.
Ko tad tu augšā?
Tu gribi parasto, jā?
Pag, pag. Sākam!
Salvetīte.
Jauns rekords!
- Ai, velns! - Ei.
Gadadienas sekss.
Esmu augšā, esmu.
Pilnīgi pamodusies.
Piedod, ka vakars izgāzās.
- Es tev atlīdzināšu, goda vārds. - Tas nekas.
Nekas.
Zini?
Man to čali vajadzēja nosist par to, ko viņš tev pateica.
Ak dievs! Tu mierīgi viņu būtu uzveicis, mīļais.
Ai, mīļais! Piedod. Man nevajadzēja smieties.
Varam pārcelt uz ceturtdienu?
Esmu tik piekususi...
Jā, protams.
Es tevi mīlu.
Es tevi arī mīlu.
Atcerieties segt seju! Bez tās jūs palikt negribat.
Vīrs vai draugs?
Pusaugu meita.
Jūtu līdzi.
Sameklējiet partneri!
- Tu? - Labi.
Labi.
Man galīgi nesanāk. Es parasti eju uz baletu,
bet Bafalo nevarēju atrast.
Tev lieliski sanāk. Tikai turi augstāk dūres.
- Kur tev ir mājās? - Nekur un visur.
- Es strādāju ceļojumu jomā. - Izklausās jauki.
Esi te darba darīšanās?
Nē. Atbraucu pie sava bijušā.
Un - maiņa!
- Piedod. Par daudz informācijas. - Sīkums. Izgāz dusmas uz maisu.
- Cik meitai gadu? - Septiņpadsmit.
Ak dievs!
Es vēlreiz ļoti atvainojos. Kā jūties?
Man...
Nē, ir labi. Tas ir stāsts.
Sporta zālē mani piekāva fizioterapeite.
Ak dievs.
- Starp citu, tev ir varens labais āķis. - Paldies.
Ak dievs.
Kur mēs palikām?
Trīs bērni...
Trīs bērni, jā.
Jā. Kad jau likās, ka vienu dabūšu koledžā, uzradās Makss.
Burvīgs...
Kas ir?
Es nezinu.
Nezinu. Reizēm laikam šķiet, ka esmu nedaudz...
Nezinu. Iesprostota?
Zinu, ka izklausās briesmīgi.
Vienkārši Dens, mans vīrs...
Viņš ir brīnišķīgs tētis, saproti?
Laikam... Viņš ir tik apmierināts, ka dzīvo šeit.
Bafalo?
Ak dievs, piedod.
- Es negribēju... - Nē.
- ...tā teikt. - Tā ir.
Kad iepazināmies, es gribēju ceļot, apskatīt pasauli.
Bet Dens... Viņš ir pilnīgs mājās sēdētājs, saproti?
Domā tikai par ģimeni. Un man tas patīk, viņš ir brīnišķīgs.
Tikai gribētos, lai mūsu dzīve būtu... vērienīgāka, saproti? Nu...
Es saprotu.
Piedod. Pierunāju tev pilnu galvu.
Nē, man jāpaspēj uz reisu, kā vienmēr.
Bet, klau. Ja izdosies pierunāt vīru paceļot...
Tici man, strādāju es labāk nekā boksējos.
- Paldies. - Tev paldies.
Lieliskas ziņas.
- Šodien Dubulto kuponu diena... - Tu pāriesi uz 4S izmēru, ko?
Tu tagad esi liels, ko? Cik liels ir Maksijs?
Tik liels!
Re, kādi lieli muskuļi.
Tā, paga.
Paņemsim mammai šo. Un vēl šo un šo.
Tu gribi saldējumu?
Jā, es tev paņemšu saldējumu.
Jā?
Jā. Reku ir.
Gribi šo?
Paņemšu tev frī kartupeļus.
O johaidī!
Piedod, draudziņ!
Tiešām?
Ei, pakaļa!
Vismaz ļauj bērnu nolikt!
O johaidī!
- Denjel! - Atvainojiet, Overmaijeres kundze.
Ak dievs!
Ei!
Es teicu, lai ļauj nolikt bērnu!
Atradu.
Apkopējus uz trešo rindu, lūdzu.
Atvainojiet par traci.
Paldies, ka iepirkāties Fresh, Fresh, Fresh.
Turies!
Sveiks, Bo!
- Sveiks, Den. - Lai izdodas!
Tā.
MORGANS KAILS
Velns! Pasēm termiņš beidzies.
PRINCESE
Turpmāk tētis maksās skaidrā naudā.
Hallo?
Ei! Nenoliec klausuli!
Kā tu vēl esi dzīvs?
Jā, man arī prieks tevi dzirdēt.
Man vajag jaunas identitātes. Esmu atrasts. Pilnu komplektu.
Man, sievai un trim bērniem.
Trim? Kā tad tas tev sanāca?
Man tev jāstāsta par stārķi un kāpostiem, Ogij,
vai varam runāt par lietu?
Ak dievs!
Tu gan esi nekauņa, ka man zvani! Makafrijs tevi meklēja visās malās.
Jā, izskatās, ka ir atradis.
- Kā? - Nezinu. Laikam sociālajos tīklos.
Tu esi idiots!
Man bija jāpamet sava dzīve.
Nu esmu Arizonā un lecīgiem puikām taisu viltotus dokumentus.
- Man iet prom? - Nē, tu vari palikt.
Bet, tā kā gribi izskatīties, ka neesi koledžā,
varbūt novelc jaku?
Es tev maksāšu pusmiljonu skaidrā.
Varēsi Dorisai pagādāt māju veco ļaužu mītnē.
Tādā, kur ir golfa vāģi un vīna un siera pēcpusdiena,
un sešos - madžongs.
Manu mammu te neiejauc!
- Viņai patiks. - Nododot tevi, dabūšu divreiz vairāk.
Nu, 18 gadus neesi to darījis.
Tiekamies Vegasā pēc trim dienām.
ARIZONAS ŠTATA UNIVERSITĀTE
Vēlāk pateikšu tev vietu un laiku.
Vegasā? Kāpēc Vegasā?
Es nevaru sievai teikt, ka vedu viņu ceļojumā uz Arizonu. Vegasai viņa noticēs.
Tu viņiem neesi izstāstījis? Traks esi?
Domā, tas ir viegli? Ko man vajadzēja darīt?
Izstāstīt patiesību, ēdot franču karstmaizes?
Klau, bērni! Zināt? Padod sīrupu. Starp citu,
jūsu tētis bija valsts algots slepkava.
Izstāstīšu drošībā. Pēc trim dienām, Ogij!
Šaha klubs.
Tā, aiziet!
Kur Nīna?
- Nīna vairs nav redaktore. Viņa aizgāja. - Ko? Kad?
Pirms trim mēnešiem.
Kur tad viņa tagad ir?
Es nezinu.
Tā, klau. Došu 50 dolārus par minējumu, kur ir Nīna.
Es esmu žurnāliste. Es cilvēkus nenododu.
- Simt. - Paskatieties zem tribīnēm.
Tā jau domāju.
Koledžas eseju uzrakstīju par to, kā universitātes veicina sistēmisko rasismu,
un mamma to izbrāķēja.
Es tā: "Labrīt! Tā tiek pie pārmaiņām."
Un viņa: "Nē, tā tiek pie valsts koledžas."
Nīna!
Tēt, ko tu te dari?
Te ir drošā vieta. Viņš te nedrīkst nākt.
Tavs tētis ir smuks!
Kelij, tas ir pretīgi!
- Tev bija jābūt redakcijas sapulcē. - Jā, es jau esmu. Biju.
- Es... - Tu pirms trim mēnešiem aizgāji.
Kā? Tu tā strādāji, lai kļūtu par redaktori!
- Tu mani vispār nelasi. - Lasu gan!
- Vienmēr. - Jā. Nemuldi!
Man tam nav laika. Kur ir šaha klubs?
- Jāatrod brālis. - Pateiksi, kas notiek?
Nekas. Man ģimenei ir pārsteigums.
- Kāds pārsteigums? - Kur ir šaha klubs?
Tas ir matemātikas spārnā.
Paldies, Kelij.
- Tēt, pagaidi! - Kas atkal?
Viņa tur nav.
Paliec mašīnā!
Nē, to es garām nelaidīšu.
- Ko tad? - Neko.
Aiziet, aiziet!
KILBOJS
NĪNA TĒTIS IR UZ KARA TAKAS, PRIEKŠNIEK
- Velns! - Tu esi Samīrs?
- Jā. - Kaila tētis. Viņš te ir?
Kas tad ar šaha klubu?
Šodien atcēla.
- Vai ne, Samīr? - Par melošanu tu man nemaksā.
- Tu viņam maksā? - Nē, es...
Nevajag... Tur...
- Varu paskaidrot. Es... - Kāp mašīnā! Mašīnā!
Braucam!
Nodevēja!
- Nu, kas par pārsteigumu? - Mēs braucam ceļojumā.
Man brīvdienās ir plāni, tā ka...
Jums abiem ir mājas arests.
Mēs iesim pakaļ mammai.
Jūs par braucienu izrādīsiet sajūsmu, citādi izstāstīšu viņai par jūsu meliem,
un jūs zināt, ar ko tas beigsies.
Uz kurieni mēs brauksim?
Uz Vegasu?
- Mēs šodien braucam uz Lasvegasu? Tagad? - Tu teici, ka gribi būt spontānāka.
Es uzklausīju. Un Horhe man iedeva brīvdienas.
- Vai Horhe otrdienās veic hidromasāžu? - Nē, Kesleres kundze. Horhe ir Dena boss.
- Vai hidromasāžu veic Dens? - Nē, Kesleres kundze?
Šodien masāžu nav.
Nē. Bērni par braucienu ir sajūsmā. Vai ne?
Bērni, pasakiet mammai, kādā sajūsmā esat.
- Jā! - Milzu sajūsmā.
Den, mēs nevaram tā ņemt un aizbraukt uz Vegasu!
Un kāpēc Vegasa?
Zinu, ka nav Eiropa, bet tur ir Venēcija un Eifeļtornis.
Zini? Gan mums izdosies dabūt biļetes uz Adeli.
- Tev Adele patīk. - Viņa patīk tev.
Protams! Kuram tad Adele nepatīk?
- Man Adele patīk. - Viņa patīk visiem.
Balss kā sasodītam eņģelim.
Nu, Džesa! Kas tevi attur?
Kas tu esi? Es tevi nemaz nepazīstu.
Tev viņš patiks. Viņš gultā ir traks.
Šodien tiešām nav otrdiena?
Tu esi pelnījusi atpūsties. Tas nāks par labu ģimenei.
- Un mēs brauksim ar mašīnu? - Nekas tā nesatuvina ģimeni kā izbraukums.
Bet jābrauc uzreiz! Kamēr nav sastrēgumu.
Kesleres kundze, piedodiet. Bet vingriniet muskuļus!
- Paldies, Horhe. - Bet mantas?
- Man jāsakravājas, un mazais. - Nē.
Viss jau ir sakrāmēts. Jā. Kad nonāksim tur,
par ietaupīto naudu atļausimies uzdzīvot smalkajos viesnīcas veikalos,
- kur smaržo pēc ādas un pačūlijām. - Beidz!
Un zini? Tu varēsi atļauties visu, ko vēlies.
- Labi. Tas ir neprāts! Neprāts. - Jā. Neprāts.
- Ak dievs! - Rīkosimies traki.
Mēs braucam uz Vegasu!
Mums našķi ir?
Izbrauksim uz šosejas. Tad varēsim apstāties un...
Es laikam braukšu pa taisno. Ietaupīšu laiku.
Ko?
Brauc, brauc, brauc!
- Velns! - Tā ir taisnāk. Tu pa Elmvudu nebrauc?
Velns!
Tā, braucam!
Sveiks, Maks!
- Pirmais izbraukums. - Jā.
Maks, esi priecīgs?
Piecas stundas lidmašīnā vai 33 - mašīnā?
Es izvēlos 33.
Tē!
Tu atcerējies par maniem zābakiem!
- Jā. - Mīļum!
Nespēju noticēt.
- Jēziņ! - Ak dievs! Jēziņ! Tēt!
- Lēnāk, pirmā formula! - Piedodiet.
Šķiet, priekšā izlēca vāvere.
Ak dievs!
- Uz kurieni tu mūs ved? - Ko? Nē, tā ir taisnāk.
Tu te nekad nebrauc?
Velns!
Viņš mums seko.
Nekas.
Nekas, mīļā.
Zināt? Vispār man jāiebrauc darbā un kaut kas jāpārbauda.
- Tas ir Hels? - Jā. Viņam ir jaunas ūsas.
- Tu ar viņu strādā? - Es ātri.
Šķiet, pa labi ir apkopes zona.
Tā. Mirklīti pagaidiet, es tūlīt nākšu.
- Tēt, kas, pie velna? - Izteicieni, Nīna!
Den? Kas, pie velna?
Mums jābrauc 3000 km.
Jānomaina eļļa, jāpārbauda dzesēšanas šķidrums, jāuzpumpē riepas.
Negribētos tuksnesī noplīst, ne?
Mēs varam tikmēr nesēdēt mašīnā?
Tā, viņš apstājies tieši mums priekšā.
Viņam bija jābūt te.
Ei, drusku pagaidiet!
Den?
- Mamm, Vegasā es varēšu aiziet uz HyperX? - Nē, uz striptīzklubu tu neiesi!
- Tas nav stiptīzklubs. - Ko smejies? Azartspēles nespēlēsi, Nīna.
- Tev ir viltoti dokumenti? - Nē.
Den!
Ei, Hel! Smuks vāģis!
- Tikko atveda? - Jā.
Domāju drusku iemēģināt.
Zini? Šī grib ātri. Mašīnas ir kā meitenes.
- Jā! Tieši tā. - Izved viņu uz šosejas!
Ja dabūsi sodu, es samaksāšu.
Atradu viņu! Viņš bēg. Dodas uz rietumiem.
Ei, mīļie!
- Jā? - Varam braukt.
Mēs brauksim uz Vegasu vai dzīvosim te augšā?
Jau braucam, mīļā.
BAFALO
VEGASA!!!
- Mīļā, tev pēdām nav auksti? - Man vienalga. Man ir brīvdienas.
- Ko tu dari? - Lieku ziņu par mūsu braucienu.
Mums tiešām ir jātvīto un jātiktoko? Manā laikā svarīgāk bija runāt.
Tēt, man tagad nevajag lekciju. Tu pat īsziņas nemāki rakstīt.
Es saku nopietni! Šis ir brauciens bez ierīcēm. Dodiet šurp!
- Ko? - Nopietni!
- Ko? - Dodiet šurp!
- Džesa, palīdzēsi? - Jūs dzirdējāt, ko viņš teica. Atdodiet.
Tavu arī.
Labi, manu arī. Mūsu visu, jā? Solidaritāte. Atā!
Nē!
Nē, nē, nē. Tēt!
- Tu nevarēji tā izdarīt! - Ak dievs, tēt!
Es atbrīvoju mūs no tehnoloģiju važām
- ar rokas vēzienu. - Apturi!
Ticiet, tas mūs satuvinās. Jūs tikai pagaidiet.
Tu esi zaudējis prātu.
- Ak dievs. - Vienalga. Nopirkšu sev citu.
Tāpat kā pērc draugus?
- Samīrs ir darījumu partneris. - Jā.
- Re, viņi sarunājas. - Izstāstīsi vecākiem
- par savu biznesu? - Man pie...
Man tev ir jautājums! Kā mēs bez telefoniem zināsim, kur jābrauc?
AMERIKAS AUTO ASOCIĀCIJA
- Ja tas ir joks, nav smieklīgi. - Nav joks. Mums vajag kartes.
Vecīt, kāpēc vienkārši tu ne...
Jā, tēt. Kāpēc?
Tāpēc, ka viņš centās satuvināt ģimeni,
piespiedu kārtā atņemot tehnoloģijas.
Vajadzīga palīdzība ceļojot. Tas nav jūsu darbs?
Sen nav bijis.
Kas ir jūsu galamērķis?
Lasvegasa.
Un vēl vajadzēs palīdzēt ar rezervāciju, ja nav pārāk grūti.
Labi. Te būs.
Tā.
- Man vajadzēs kredītkarti. - Ziniet, te būs mana biedra karte.
Jūs tajā atradīsiet šādus tādus punktus.
- Tā īsti tas nenotiek. - Skaidrs.
Ziniet, varbūt ar punktiem man kredītkarti nemaz nevajag.
Ko teiksi, Līvon? Sanāks?
Cik punktu mums ir?
Izskatās, ka esat platīna elitārie augstākās raudzes dimanta biedri.
Un es jums labprāt palīdzēšu.
Beidz! Sadarbojies un klausies
Aiss ir atgriezies Ar jaunu izgudrojumu
Kaut kas mani cieši satver Brāžas kā harpūna dienu un nakti
Vai tas reiz pāries? Jou
Es nezinu Noslēdz gaismu, un... un es spīdēšu
Ekstremāli Es darbojos ar mikrofonu kā vandālis
Lūdzu, izbeidziet. Kāds atslēgs mašīnu?
Nāvējoši
Saki "ū"!
Velns!
Iespaidīgi, ne?
Vai mamma nav lieliska?
...problēmu, jou, es to atrisināšu
Ievērtē piedziedājumu Kamēr dīdžejs to uzliks vēlreiz
Aiss, Aiss, mīlīt
Nu taču!
- Aiss, Aiss, mīlīt - Kas ir "aiss, aiss, mīlīt"?
Apziņojiet visus!
Zviedrus, Ginteru, Spirosu.
- Viņi jāatrod. - Viņu kartes nekur neizlec.
Maksā ar skaidru naudu.
Es uzmanu viņu soctīklus, bet pagaidām nekā.
Laikam izslēguši telefonus.
KILBOJS
Ei, viņa puika ir geimers, vārdā Kilbojs. Tīri labs.
Sāciet novērot ceļus un atrodiet to minivenu.
Būs, bos.
Viņam būs grūti nomainīt mašīnas, neradot aizdomas ģimenei.
- Kāpēc domājat, ka viņi nezina? - Vēl taču ir kopā.
Paskaties uz sevi! Jau sāc trīties.
Tu nevari izturēt vienu dienu bet smadzeņu šķaidīšanas?
Man ir jāuztur savs zīmols.
Skrūvīte ar vardarbību apsēstā kapitālistu mašīnā ir zīmols?
Re, Trevors ieradies. Tu vispār atceries, kāda biji agrāk?
Nē.
Tu biji forša.
- Es tevi pazīstu? - Šaubos.
Jā. Kanālā Twitch.
Tu strīmā pilnībā iznīcināji Synapse! Tu esi Kilbojs, pareizi?
Tu par to zini?
Jā. Džekiņ, tas bija vareni.
Varam nobildēties?
Labi.
Džesa, es nezinu, kā tev to pateikt,
bet pēc Vegasas mēs mājās neatgriezīsimies.
Patiesībā es neesmu bijis pilnīgi atkl...
Patiesībā, pirms mēs iepa...
Pirms satiku...
Tā, lūdzu! 152. un 153. numurs.
Vai varu dabūt četras vienreizlietojamās kameras?
Jā.
Lūdzu.
- Paldies. Atlikumu paturiet. - Paldies.
Tu esi kolosāls. Tiešām.
Tas ir, paldies.
Tas ir briesmīgākais...
Es tevi noķeršu! Noķeršu!
Še. Sāc iemūžināt atmiņas.
Jā, nezinu, tas... Tas man ir kas jauns.
- Tik forši, ka tevi satiku. - Re - brālis iedraudzējies.
- Vari izdarīt, kā vienmēr? - Jā.
- Super. Paldies, Kilboj! - Paldies.
- Kas tur notika? - Labs jautājums.
- Kas tur notika? - Jā, un kas ir Kilbojs?
Izklausās pazīstams. Šķiet, es viņu zinu.
- Tas ir... - Nekas.
- Pilnīgi nekas. - Ak dievs.
- Nav svarīgi. - Kilbojs ir viņš.
Tas ir viņa geimera vārds. Viņš turpina spēlēt. Uzskata sevi par slavenību.
Tiešām?
- Liels puika! - Tē!
- Tē? - Viņa to bildi publicēs?
- Droši vien, jā. - Ei!
Tu numurus dabūji?
Nē. Visi rezervēti. Jābrauc tālāk.
- Tiešām? - Jā.
Tie ir viņi.
VISKONSINA - AIOVA DENVILA - ČIKĀGA
Braucam!
PIEVIENOT AUSTIŅAS
AUSTIŅAS PIEVIENOJAS...
TRAUMA? NAV UZVARAS - NAV JĀMAKSĀ
- Kas tas bija? - Čau, mīļā.
Iebraucu bedrē.
Maks, tu redzēji? Viņš lidoja.
MAŠĪNĀ MAZULIS!
Ak dievs!
- Jēziņ! - Ak dievs!
- Kur mēs esam? - Aiovā.
- Aiovā? - Jā.
- Pag, tu visu nakti brauci? - Nu, ko lai saku?
Biju tā sapriecājies, ka nevarēju aizmigt.
Man atnāca kāda piektā elpa.
- Un nepaspēju ne atjēgties - bam! - Ak dievs.
Mēs jau esam Aiovā.
Tā nav īsta govs, mīļā.
- Jā? - Ak dievs.
Ak dievs! Tu teici, ka esam Aiovā?
- Ak dievs. - Jā, mīļā.
Tad mēs esam kādu centimetru no DAU.
Mēs varam apstāties...
Mēs nebrauksim pie Trevora.
Vispār es gribēju apskatīt universitāti, bet nekas.
Jā, tev gribas apskatīt telpas.
- Vispār jā. - Nopietni?
Mēs strīdēsimies par to, ka tu seko puisim uz koledžu?
- Es nesekoju puisim uz... - Mīļās!
Trīs mēnešus pamācīsies...
- Mīļās. - Tā ir manis izraudzītā koledža.
Gribu redzēt teritoriju.
- Kāpēc? - Esam tik tālu no mājām.
Te ir burvīgi.
Kāpēc tu negribi, lai te mācos?
Neticami, ka tu to vēl iedrošini.
Mums vajag kādu brīdi atpūsties.
Un varbūt, ja gribam, lai viņa mūs sāk klausīt,
mums vairāk jāieklausās viņā.
Lai viņa paskatās. Te ir droši, jauki.
Turklāt tad mēs varēsim aprunāties.
Labi, tu gribi uzzināt, kāda ir īstā koledžas dzīve?
Seko man!
Tas uzdzen atmiņas.
- Toksiskās maskulinitātes saiets. - Tas ir skolas gars, Nīna.
Jā, ne jau tevi apgāzīs ar visu portatīvo tualeti.
Tīri krāšņi. Patīk?
- Jā, ir forši. - Jā.
Ei, seksīgā! Iemācīt tev nostāties uz mucas uz rokām?
Piedod. Nesapratu, ka tu esi...
mamma.
Nīna.
Paņemsi?
Lūdzu. Ņem.
Jap.
Ak dievs.
- Jou, būs! Viņa to darīs! - Mammu!
Mammu!
Es nevaru...
- Aliņu! - Aiziet! Jā!
Dzer! Dzer! Dzer!
Dzer! Dzer!
- Nekad neko tādu nemēģini! - Mamm, tas bija...
Vispār tas bija vareni. Es...
"Aliņu"?
Labāk iesim, kamēr man nesakāpj galvā
- un es nesāku spīdēt alus pongā. - Ak dievs. Nez kā tas izskatītos?
Ceru, ka bibliotēka jums patika. Pirmoreiz - arī man.
- Re - ekskursija. - Un, ziniet...
Ejam līdzi un izliekamies, ka bijām grupā.
- Tas ir obligāti? - Jā.
Mēs atbalstām māsu.
Ja runāsi pretī, nesīsi Maksu.
- Ejam! - Tālāk
dosimies uz mūsu izcilo sporta laukumu.
Piedod, ka tevi nodevu.
Bet mani tracina, ka tev tik daudz ko piedod,
bet uz mani tikai kliedz, jo jūs nesaprotat Trevoru.
- Trevoru saprotam, bet neciešam. - Kāpēc?
Kopš sākāt satikties, tu esi cits cilvēks. Agrāk tu man patiki labāk.
Un viņš sūdīgi izturas. Esi pelnījusi vairāk.
Vai tās ir tādas kā patiesas rūpes par to, kā jūtos?
Nē! Ak dievs, nē. Pretīgi.
Interesanti, kas darās tavā galvā.
Vienkārši... Es nezinu. Vēl vienas senas atmiņas.
Tu domā, ka vēl vari?
Nē! Ja negribu nonākt slimnīcā.
Vienkārši... nez, kāda būtu mana dzīve,
ja nebūtu sarāvusi saiti.
- Vai tu gribētu citādu? - Nē. Ak dievs, nē.
Vienkārši... Zini, tas ir dīvaini.
Tādu tu mani nemaz nepazīsti.
- Tu pazīsti tikai fizioterapeiti Džesiku. - Es mīlu visas tavas versijas.
- Jā? - Jā. It īpaši to uz mucas.
Drausmīgi seksīgi!
- Jā? - Ak dievs.
Tev ir bijis sekss uz kārtslēkšanas matrača?
- Neatbildi! Ārprāts. - Ak dievs.
Tu visu brauciena laiku esi tāds dīvains.
Bet zini? Man tas spontānais Dens tīri labi patīk.
Zini, Džesa, mums visiem ir dažādas versijas.
- Un reizēm vienkārši... - Jā.
Tas vīrs ar zelta ķēdi!
Pirmīt viņa grupā nebija.
- Jā. - Ko viņš dara?
Ātri gan viņi izaug, ne? Kurš ir jūsējais?
Mana meita ir mājās Štutgartē.
- Es viņai meklēju skolu. - Tālu gan!
Man te ir darīšanas.
Ķīmija, astronomija, astrofizika...
Jūs minējāt darīšanas Aiovā. Kādas?
- Kukurūza. - Jā?
- Tad tas ir koferītī? - Protams.
- Dāmas! - Paldies.
- Pēc jums. - Nē, es uzstāju.
- Den? - Sveika, mīļā.
- Tu nāc? - Jā.
Es tikai runājos ar šo zelli - no pašas Štutgartes.
Man Štutgartē bija vēstuļu draugs. Es pat drusku iemācījos vāciski.
Nevienam nav jāzina.
Ja gribi parunāt par to, kas ir koferītī,
tas paliks starp mums.
Ko tu pateici?
"Kur ir diskotēka?"
Nuja. Labi.
Mēs parunāsimies, labi?
- Labi, mīļais. - Uz redzēšanos, mīļā.
Labi. Gribi uzdejot? Paskatīsimies, kas ir koferītī.
VĒSTURISKĀS KUKURŪZAS SĒKLAS
- Kas, ellē, ir tas? - Vecās šķirnes. Likās, izteicos skaidri.
Tātad tu esi vienkārši vācietis?
Jā, tieši tā.
O johaidī!
- Bioloģijas laboratorijas ir tur. - Kur tētis?
- Fizikas - te. - Runā ar kaut kādu vācieti.
Šeit ir ķīmijas laboratorijas.
Te nekad nav garlaicīgi! Ejam tālāk!
Parādīšu jums lielāko Van de Grāfa ģeneratoru Vidējos Rietumos.
Ceru, ka jums patika ekskursija pa mūsu pilsētiņu.
Man patika.
- Ei. Kļūst jau vēls. Vajadzētu braukt. - Jā.
- Kur Nīna? - Ļāvu viņai apsveicināties ar Trevoru.
- Šķita nežēlīgi viņai to liegt. - Viss kārtībā. Viņa drīz būs atpakaļ.
Jā. Nē, es nemaz neuztraucos.
Nu tā.
Ej prom, Džoš!
Tā esmu es.
Kāda es?
Nīna.
- Ei! Ko tu te dari? - Tas ir garš stāsts.
- Bet vai varu ienākt? - Zini?
Dod mirklīti laika, un es uzvilkšu bikses, un tad varēsim iedzert maču.
Ak dievs.
- Ak dievs. - Paga, paga!
Ak dievs! Tu mani krāp!
Monogāmija ir represīvās Rietumu civilizācijas radīts konstrukts.
Ak dievs.
Man likās, par to esam vienisprātis.
Labi.
Mīļā, kas notika?
Viņš ir pakaļa. Lūk, kas notika.
"Monogāmija ir tikai konstrukts..." Kas tā vispār saka?
- Trevors. - Mīļā, man žēl.
Mēs varam braukt?
Laba doma, mīļā. Braucam!
Ei, Pupiņ.
Klau, man žēl. Zini, es tavā vecumā...
Tev nevajag tēta lekciju, vai ne?
Ei, Pupiņ.
Esi dzirdējusi par kjusjudžitsu?
- Kjusju ko? - Kjusjudžitsu.
Tā ir 13. gadsimta cīņas māksla, kas izmanto ķermeņa punktus,
lai nodarītu neciešamas sāpes bez paliekošiem bojājumiem.
Kā tu vispār par tādu zini?
Varbūt tavs tēvs nav gluži tāds, kā izskatās.
Nīna, tev jāatbrīvojas no tiem stereotip...
Vai bija gana "stereotipiski",
tu neciešami uzpūtīgais, pārspīlētais, svētulīgais sūds?
Pasmaidi!
Tu esi pelnījusi vairāk.
- Ko tu viņai pateici? - Nolasīju lekciju.
Ak dievs!
VEGASA!!!
AIOVA
BAFALO
Kas noticis ar spoguli?
Ar spoguli.
- Tu nedzirdēji? - Nē.
Smagais. Padrāzās garām ar kādiem 160.
- Un akmeņi vienkārši... kā lodes no riepas. - Jēziņ!
Trāpīja te. Gandrīz bija priekšējā stiklā.
NEBRASKA - AIOVA KANZASA - MISŪRI - ILINOISA
Kas par...
Nobiedējām!
Tu tiešām uzķēries!
Tā pārbijies!
JŪTA - KOLORĀDO
Vai tu mammai izstāstīji, ka es pametu avīzi?
Nē. Gribēji, lai izstāstu?
Tas bija joks.
Nē, es...
Es vienkārši tā kā domāju, ka varbūt vajadzētu to amatu atgūt.
Jā? Forši.
Bet tikai tad, ja pati to gribi.
Zini, Pupiņ, tev ir varenas domas, un cilvēkiem tās ir jādzird.
Ei! Es nemuldu. Jā?
Nopietni. Tavs raksts par korupcijas izplatību Izglītības padomē... Ak dievs!
- Tu to tiešām izlasīji? - Protams.
Beidz. Esmu tavs lielākais fans.
Vienmēr esmu bijis un būšu.
Un mamma tāpat.
Un arī tavi brāļi.
Makss tikai vēl nav pateicis.
O, smaids!
Oho! Johaidī!
- Ak dievs. - Nē, es nesmaidīju.
Tas bija... Nē.
Es tiešām ar tevi lepojos.
Paldies.
Makss ir pabarots un nolikts bērnu istabā.
Esmu pavisam gatava īstai gultai.
Kas ir?
Nekas.
- Nu sveiks. - Sveika.
Negribi to nolikt?
Pag.
Šodien nav ceturtdiena.
Labi.
Bļāviens.
Oho!
Kas tas bija?
Tas bija kā... Tas bija kā...
- Tas sen jau bija vajadzīgs. - Tas bija...
- Tas bija tieši tas. - Tas bija kā...
Tas bija kas jauns.
- Ceru, ka labs. - Jauns tā, it kā...
es Denu krāptu ar citu Denu.
- Tas ir kas jauns. - Nē, zini... Nē, tas bija...
Nepārproti - tas bija tik uzbudinoši. Tas bija kā...
Kas tev uznāca?
Nezinu.
Varbūt tāpēc, ka neesam mājās, vai...
varbūt tāpēc, ka ieraudzīju tevi uz mucas saucam: "Aliņu!"
Vai tāds tu biji agrāk?
Tas otrs Dens.
Vai tu mainījies manis dēļ?
Nē.
Es mainījos tāpēc, ka man nepatika, kāds es biju.
Tad es satiku tevi.
Tad - kļuvu par tēvu.
Un pirmo reizi pa ilgiem laikiem es sajutos labi.
Es vienkārši aizrāvos. Pārāk iesēdos, kļuvu pārāk mierīgs.
- Un izskatījās, ka esmu garlaicīgs... - Nu...
- ...un varbūt nevērīgs... - ...zini...
- ...un es tā vairs nedarīšu. - ...man ļoti patīk abi Deni.
- Tiešām? - Jā.
Es jau esmu šeit, tā ka...
- Cik parocīgi. - Jā.
- Hallo? - Ogij? Mums šodien jātiekas.
Viesnīcas Aria bārā 18.00. Tev viss ir?
Viens no maniem labākajiem darbiem.
Labāks par pasi, kuras dēļ man pārmeklēja ķermeņa dobumus?
To tu man neļausi aizmirst, ko?
Ļaušu - kad aizmirsīšu, kā noplīkšķēja lateksa cimds.
Tu viņiem izstāstīji?
Es gatavojos, skaidrs? To nevar vienkārši iepīt sarunā.
Kad nāksies mainīt vārdu un pamest valsti, viņiem radīsies aizdomas.
Ko tu vēl gaidi?
Es teicu, ka gatavojos, Ogij, jā? Liecies mierā.
Paklau, Džesa.
Man tev kaut kas jāizstāsta.
Par otru Denu.
Par to Denu, kāds biju, pirms iepazināmies.
- Tēt? Ar ko tu sarunājies? - Ne ar ko. Apsēdies.
Meitenes vēl nav gatavas.
Ak tad Kilbojs, ko?
Kāpēc mums nestāstīji?
Es zināju, ka tu nesapratīsi.
Satrakosies un uzliksi vēl ilgāku aizliegumu.
- Lūdzu. - Es necentos tevi sodīt, zini.
Mēs gribējām, lai iegūsti vēl citas intereses, draugus. Kļūsti normālāks.
Man ir draugi, skaidrs? Tūkstošiem.
Kad esmu Kilbojs, es cilvēkiem patīku. Es pats sev patīku.
Bet, kad esmu Kails, es kautrējos runāt ar meitenēm.
Mani neuzņem beisbola komandā.
Es esmu nulle.
Bet, kad esmu Kilbojs, es esmu derīgs, tēt.
Pilnīgi profiņa līmenī.
Klau, nu tā.
Es zinu, ka tev tā liekas laika tērēšana, bet tur vajag smadzenes un refleksus.
- Geimerus uzņem Gaisa spēkos. - Jā. Varbūt tieši no tā es baidos.
- Ļauj tev parādīt. - Ko tad?
- Ko es spēju. - Lāzertags?
Tu nerunā nopietni.
Viena kauja, labi? Ja uzvarēšu, es varēšu atsākt spēlēt.
- Ja uzvarēsi tu, liegums paliks spēkā. - Un man balvas nebūs?
Labi. Ko tu gribi?
Pamētāt bumbu. Kā agrāk.
Mēs ar tevi pagalmā. Katru dienu sešus mēnešus.
Tēt, man nav 12 gadi.
Tu jau mani tāpat iznīcināsi, smadzeņu un refleksu kundziņ.
- Labi. Lai veicas! - Tu esi pagalam.
Ejam.
Tu esi zaļš, tu - zils.
Pēc trāpījuma piecas sekundes neaktīvs. Uzvar tas, kurš trīsreiz nogalina.
Tikai jāspiež mēlīte?
Nāves mačs. Sagatavojieties!
Trīs, divi, viens, cīnieties!
Pažēlo mani, draudziņ.
Tēt! Es tev vienu uzdāvināšu, jā?
Labi.
- Pirmās asinis! - Man paveicās.
Labi. Viens punkts.
Kā tu to dari?
Nē. Nē, tikai ne...
Ei, Kilboj! Tu taču gribēji spēlēt lāzertagu, nevis paslēpes.
Sīkais viltnieks! Tev sāk sanākt, Kail.
Vismaz DNS tests nav jātaisa.
Pēkšņā nāve.
Spēle galā.
Kail! Nu nedusmojies!
Tu mani piemānīji.
Tu esi lāzertaga specs.
- Nē. Es 80. gados biju puika. - Jā, it kā tolaik bija lāzeri.
Beidz. Tev bija ļoti labs sniegums. Tu ātri pielāgojies, biji radošs.
Gandrīz mani uzveici.
Un jāatzīstas - man ļoti patika, ka bijām kopā.
Tas mani iepriecināja.
Mums viss kārtībā?
Nu, pierādi!
Pa īstam. Jā.
- Tādam večukam nav slikti, ne? - Jā. Protams.
Ei! Ko saki, mamacita?
Pēdējais posms. Gatavas?
- Vegasa! - Gatavs?
Maksij!
JŪTA
- Mīlu tevi. - Mīlu tevi.
Fantastiski.
O, mājās
Ļauj atgriezties mājās
Mājas ir tur, kur esmu kopā ar tevi
O, mājās, ļauj atgriezties mājās
Mājas ir tur, kur esmu kopā ar tevi
Vegasa!
Jā!
Donijs Ozmonds!
Adele!
SVEICAM ARIA KŪRORTS & KAZINO
- Ak dievs. - Paskat, dabūjām vietu.
Padomā tik!
Oho!
Cik forši!
- Paskatieties! - Den, grīdas tā mirdz!
Tas viss ir mūsu?
Ak dievs.
Oho!
"Izbaudiet apartamentus ar visām iespējamajām ekstrām.
19.00 jums rezervēts galdiņš La Maison D'Or.
Paldies, ka esat izcili biedri. Līvons." Cik jauki!
Ko?
- Nīna? - Jā.
Tev ir jāredz vanna!
Man fiksi jānoskrien lejā. Nelaid viņus minibārā, labi?
Tas nav mini.
Ak dievs!
Ak dievs! Jā!
Ei.
Paskat, kā tu tēlo ģimenes cilvēku!
Es netēloju. Tā ir mana dzīve.
Ienākot redzēji kaut ko nelāgu?
- Ne-e. - Es arī ne.
Es norāvu tūku, apstādamies Aiovā, bet laikam izgrozījos.
Nu tad izbaudi pēdējo vakaru kā Dens Morgans, draugs.
Dabūju jūs ar jaunajām identitātēm rīta reisā uz Vankūveru.
Ei. Tu esi mūsu glābējs, Ogs. Paldies.
Mēģini visu neatstāt Vegasā, ko?
Neko nesolu.
Kā reaģēja ģimene?
Vēl neesmu izstāstījis. Džesai atklāšu vakariņās.
- Iesaku japāņu restorānu. - Kāpēc?
Tur nav nažu.
Oho! Tu izskaties satriecoši.
Zinu.
O! Kā man ir paveicies!
Nāc!
Ei! Labi. Jums paliek Makss.
Nekādā gadījumā neiziet no numura!
Milzu minibārā ir ēdamais. Durvis nevienam neatveriet.
- Skaidrs? - Skaidrs.
Un tev, Maksij?
- Skaidrs? - Tā, uzvedieties labi.
- Piekāst, ne? - O jā.
Gatavs?
Ejam!
Jā.
Esmu priecīga.
Ei, aizejam uz HyperX. Gribu redzēt e-sporta arēnu.
Nu nē. Es negribu sēdēt arēnā, kur ir pilns ar Kailiem. Es neiešu.
Stulbi būt stulbai. Mēs ar Maksu ejam.
Sveiks, Elvis!
- Atā! - Atā!
Tā, man liekas, tas ir te. Tev patiks.
Man jau riebjas.
Sveicam HyperX arēnā. Piecas minūtes līdz finālam.
Iespaidīgi.
Ož kā tava istaba, tikai sliktāk.
Paldies.
Tas ir Rens.
Čau! Piedod. Liels fans.
Paldies. Pag, tu esi...
- Kilbojs. - Jā. Esmu redzējis tavus strīmus.
Paldies.
Čau.
- Gribi satikt Valkyrae un pārējos? - Protams!
Tā. Man tev ir dāvana.
- Labi. - Paņem viņu.
Liels paldies.
- Par mums! - Jā.
Neticami, ka tiešām to izdarījām.
- Mēs esam te. - Jap.
Mēs esam te.
Paklau, Džesa...
- Man tev kaut kas jāizstāsta. - Pagaidi.
- Panāc. - Kas ir?
Ak dievs.
- Paldies. - Tev nav man jāpateicas.
Piedod. Es tevi pārtraucu.
Nē, nekas. Vienkārši... Mēs braucienā devāmies tāpēc...
Es gribēju teikt...
Piparus?
Es negribu piparus.
Es gribu palikt divatā ar sievu.
Es franciski nerunāju. Mums samāca tik, lai izklausās smalki.
Ļaušu padomāt.
Tu runā arī franciski?
Es savulaik drusku mācījos franču valodu.
Drausmīgi dīvaini, ka neesi man teicis -
tu runā divās svešvalodās.
Cik labi?
Nezinu. Sen neesmu to lietojis.
Es esmu ceļojis pa visu pasauli.
Tomēr pateikt tev patiesību ir grūti.
Es baidos salauzt tev sirdi.
Es nezinu, vai tu mani vēl mīlēsi,
kad uzzināsi, kas patiesībā esmu.
Piedod, ka tevi te iejaucu,
bet zvēru pie savas dzīvības, ka es nevienam neļaušu
darīt pāri tev vai bērniem.
Nenormāli seksīgi!
Kāpēc franciski viss izklausās daudz labāk?
Nu, melodiska valoda.
Kaut kad mums būs jāparunā, kāpēc neesi man stāstījis, ka to proti.
Zini, neiedomājami, ka neesi stāstījis.
Un vēl mums jāparunā par to, cik nenormāli tu uzvedies,
kopš aizrāvi mūs uz Vegasu.
Taču tagad es tikai gribu būt ar tevi divatā.
Gribu ēst šo brīnišķīgo ēdienu un dzert šampanieti, ko nevaram atļauties,
un baudīt viens otra sabiedrību, un varbūt...
parādīt tam fantastiskajam numuram tādus pigorus, ko tas vēl nebūs redzējis.
Nezinu, kā tev, bet man vakars šķiet ideāls.
- Kāda tev pakāpe? - 3. Uzlecošais.
Velns, tiešām? Vēl labāks par viņu.
Neticami!
- Vai dieniņ! - Cik sen tu jau spēlē?
Nu, kopš tā spēle iznāca.
Forši, ka tavs brālis ir Kilbojs.
- Tiešām? - Jā. Viņš ir reāli labs.
Vai tas ir tavs...
Nē, ak dievs! Nē.
- Es viņu atradu. Tur. - Tur?
- Jā. - Vienu pašu?
Laiks finālam!
Komanda Valkyrae un komanda iiTzTimmy - uz skatuvi!
Ei! Ejam!
Ņem Kilboju.
Tu esi gatavs?
Finālam?
Jā, izšķirošais brīdis. Nāksi vai nenāksi?
- Nākšu. - Ejam! Jā!
- Labi. - Neuztraucies.
- Tīrais sīkums. - Paldies.
- Tas bija forši no tavas puses. - Ne pārāk. Viņus iznīcinās.
Sveiki visiem!
Sēdies, Kilboj. Man blakus.
Tev munīcija ir?
Mēģināšu aizbarikādēties.
Te augšā.
Laižam!
- Malacis. - Labi. Nākamais.
Likmes pieņemtas.
- Sasodīts! - Es piezvanīšu bērniem.
Labi. Jā.
Paskaties B kvadrantā.
- Smuks šāviens. - Nāk pēdējais.
Nāk ar lēcienu!
- Nopietni? Kas tas bija? - Labs!
Drausmīgi labi!
- Ei! - Ei!
Bērni neatbild. Negribi iet augšā?
Jā. Iesim. Labi.
Džesa. Pag, pag, pag.
Viņiem viss labi?
Viss kārtībā.
- Piedod, ka pārtraucu randiņu. Es ne... - Kāpēc domā, ka ir pārtraukts?
Dod man 30 sekundes laika, lai atsvaidzinātos, un gaidi mani gultā.
Labi.
Noskaņa.
ROMANTISKI
Mīlas migla.
Džesa!
Den?
- Ak dievs! - Reku viņš ir!
Den?
- Es tevi meklēju. - Den!
Den.
Mierīgi, Kūgan.
Esi mani atradis. Tu esi uzvarējis.
Tikai atlaid viņu.
- Viņa neko nezina. - Tagad zina gan, Šon.
Jā. Tāpēc tagad notiks tā. Vispirms es tevi nogalināšu.
Tad nogalināšu viņu.
Un tad likšu savam kolēģim HyperX nogalināt tavus bērnus.
Ko teiksi?
Es varu paskaidrot.
Tas ir normāli, mīļā. Pirmajā reizē visi korķē.
Es tūlīt!
Ko?
Ak dievs!
Džesa, pag. Uz kurieni tu?
Uz HyperX.
Vai gribi, lai runāju es, vai arī tev ir kas sakāms?
- Vai man ir kas sakāms? - Nuja. Piedod.
Es esmu nosmērēta ar acs ābolu, Šon.
Ar sūda acs ābolu!
- Džesa... - Aizveries! Aizveries!
Es negribu neko dzirdēt, pat negribu tevi redzēt.
Es gribu atrast bērnus, kuriem nav telefonu, jo tu tos izmeti!
Kilboj, nu esam tikai mēs divi.
Ņem to! Sienas caurumā!
Uzmanies!
- Man ir dzīvība. - Labi.
Ak nē.
- Nu ir pakaļā! - Ak dievs.
Nu tu esi viens.
Pa kreisi! Labs šāviens.
- Forši. Vēl vienu! - Būs.
- Labais! - Jā! Jā!
Mums ir uzvarētājs!
UZVARA
- Komanda Valkyrae uzvar! - Jā!
MVP - KILBOJS
Sīvākas cīņas nemēdz būt.
Kilboj! Kilboj! Jā!
- Kilboj! - Skaļāk!
- Tas ir Kilbojs! - Kas ir Kilbojs?
Kilboj!
Kails?
Oi, velns. Kail!
- Ei! - Kur brālis?
Smieklīgs stāsts. Viņš tepat ir.
- Otrs brālis. - Jā, viņam viss kārtībā. Ir pie Rena.
- Ko? - Atvainojiet.
Redzat?
- Viss kārtībā. Maksam iet lieliski. Eijā! - Ei!
- Labi. Piezvani. - Klau, zinu, ka dusmojaties...
Klau, tur viņi gavilē man.
- Kur jums bija prāts? - Maksam nekas nekaiš.
Nav laika strīdēties, labi? Jātiek laukā no pilsētas.
- Tu nepārspīlē? - Pag. Kāpēc?
Tāpēc.
- Džes, izstāsti viņiem. - Tiec galā pats.
Mums jābēg, jo mani bijušie kolēģi mēģina mūs nogalināt.
Ko? No autoplača?
Es nejokoju. Pavaicā Maksam.
Pirms mammas es biju slepkava. To dzīvi es pametu, un nu esmu atrasts.
Tēt, tu esi lielākais gļēvulis uz planētas.
Paldies. Kustieties! Aiziet! Ātrāk!
Aiziet, aiziet!
Atrodiet izeju!
- Ātrāk, mīļie, aiziet! - Aiziet! Aiziet!
- Tēt? - Kas, pie velna?
Es izsaukšu uguni uz sevi.
Kad tas notiks, ved bērnus uz to pusi. Es jums drīz sekošu.
Ātrāk.
Džesa, viņa nāk. Gaidiet te!
- Labi. - Gaidiet te.
Tas nekas, mīļais.
Pirmajā reizē visi korķē.
Nāciet, jāiet! Ejam! Aiziet!
Kustieties! Ātrāk.
Mans īstais vārds ir Šons.
Māte nomira, kad man bija četri gadi. Tēvs bija vardarbīgs.
Kad man palika 18, aizgāju armijā.
Nezinu. Varbūt viņa gēnu dēļ, bet tur es atplauku.
Biju zaļā berete, biju delta.
Un tad mani uzrunāja Makafrijs. Dienējis Īpašajos gaisa spēkos.
Sāka mani apmācīt citā līmenī un iesaistīja īpašā programmā.
- Tā bija iespēja darīt labu. - Kādā īpašā programmā?
Mēs likvidējām pašus briesmīgākos.
Teroristus, militāro kliķu vadoņus, nolaupītājus.
Tos, ko oficiāli aiztikt nedrīkstēja.
Likvidējām? Tas nozīmē...
- Cik? - Divdesmit sešus.
- Tu esi nogalinājis 26 cil... - Nē.
Nē! Nē, es piedalījos 26 operācijās.
Ak dievs.
- Trīsdesmit deviņus cilvēkus. - Tas ir vairāk!
- Šo braucienu ieskaitot? - Līķu kopskaits, Den!
- Tēt! - Četrdesmit trīs. Viņi visi bija slikti.
- Tu esi tāds liekulis! - Visi slikti cilvēki.
Vienīgo, kas man padodas, tu man atņēmi neīstas vardarbības dēļ,
bet pats esi slepkava?
Tēt, bet tu strādāji pie labajiem, jā?
Makafrijs man bija kā tēvs.
Es uzticējos, taču biju naivs.
Sākumā viss bija legāli.
Bet tad viņš alkatības dēļ mūs sāka piedāvāt kā algotņus tam, kas sola vairāk.
Un, tiklīdz uzzināju, es aizgāju. Skaidrs?
Es izcīnīju savu brīvību, bet nācās pavērsties pret draugiem,
savu skolotāju, vienīgo ģimeni, kāda man bijusi.
Un tevi kopš tā laika meklē.
- Jā. - Es esmu tāda idiote.
Tāpēc tu esi tik noslēpumains, nekur negribi iziet.
Tāpēc tev nepatīk sociālie tīkli un tehnoloģijas.
Sejas atpazīšanas programmatūras dēļ.
Un sociālie tīkli man tiešām šķiet atbaidoši.
- Ak dievs! - Nu esam atrasti. Kas tālāk?
Es esmu izdomājis.
Viss būs labi.
Tā ir tava.
Tā - tava. Un tā ir tava.
Molija Andersone?
Tev vismaz ir īsts vārds.
Es esmu Vans.
Kā tāda mašīna.
Vans?
Mēs nevaram atgriezties Bafalo. Tā dzīve ir beigusies. Piedodiet.
Beidzot man ir dzīve, bet tu to izposti.
- Paldies, tēt. - Kail, nāc atpakaļ!
Tēt, nē. Tu vairs nedrīksti noteikt, ko mums darīt.
- Nekad. - Nu...
- Meli 18 gadu garumā. - Esmu tas pats, kuru apprecēji.
- Biju nedaudz citāds pirms tam. - Nedaudz citāds?
Tu nespēlēji grupā vai nebiji vegāns.
Tad tu būtu nedaudz citāds.
- Tu biji algots slepkava. - Es nestāstīju, lai tevi pasargātu.
- Mūsu mīla bija īsta. - Īsta? Nopietni?
Ko, tik īsta, ka nevarēji man uzticēt, cik lielās briesmās esam?
Ko tu biji iedomājies?
Ka izmuldēšos par to skolas mammu grupā?
- Nē. - Vai baidījies, ka pametīšu tevi,
ja zināšu, kas esi?
Mēs tev bijām aizsegs?
Piespēlējām tavai lomai "priekšpilsētas pajoliņš"?
- Ko? Nē! - Bļāviens, tu mūs noteikti ienīdi, vai ne?
Katru dienu knapināties, slaucīt bērniem dibenu, braukt ar minivenu.
Man tas minivens patīk.
Zini, piepeši tu esi tāds Džeimss Bonds, un tagad kas?
Parasts.
Parasts cilvēks ar parastu, brīnišķīgu, ideālu dzīvi.
Tikai to es esmu gribējis.
Tu biji desmitcīņniece. Tev Atēnās vajadzēja dabūt medaļu.
Tu ienīsti savu mātes dzīvi?
Reizēm.
Jā.
Es negribu tāds būt.
Gribētos tev ticēt.
Tiešām.
Bet, ja godīgi,
tik laimīgu kā šajā braucienā es tevi neesmu redzējusi gadiem.
Braucienā, kurā tu esi nogalinājis četrus cilvēkus.
Tas vispār esi tu?
Tu esi svešs cilvēks, kuru sauc Šons.
Arčibalds Andersons.
Nolādēts, Ogij!
Rīt no rīta es ņemšu bērnus un braukšu prom.
- Džesa, tas nav droši. - Droši nav ar tevi. Meklē tevi, nevis mūs.
Un turpmāk par sevi un bērniem lemšu es.
Džesa!
Jā. Sveika. Paldies, ka atbildēji.
Zinu, ka ir vēls.
Bet varbūt tu varētu palīdzēt? Ceļošanas jomā manai ģimenei, lūdzu.
- Uz kurieni tu? - Prom no šejienes un tevis.
- Kur? - Nav tava darīšana.
Ko? Ir gan!
Tu nevari braukt uz lidostu. Jūs tur gaidīs.
Mēs nebrauksim. Mums ir sarunāts kas cits.
Kas ir tas cits?
Piedod, Den, nevaru teikt - lai tevi pasargātu.
Džesa, tiešām? Nu beidz, ne...
Džesa! Lūdzu! Tas nav droši!
Tad nokārto to! Lai ir droši.
Un, kad būsi to izdarījis, netuvojies mums.
Tas ir mums?
Nē, diez vai. Nevarētu būt.
- Sveika! - Gvena!
Ko tu te dari? Neko tādu es negaidīju.
Biju tuvumā un nodomāju, ka pati atbraukšu tev pakaļ.
Labi.
Sveiki! Jūs laikam esat Molija un Vans.
Es esmu Gvena. Sveiks, mazais! Salonā ir brokastis, ja vēlaties.
Jā.
- Paldies. - Džesika, kas ir noticis? Tev viss labi?
Kas noticis? Kur tavs vīrs?
Mēs sastrīdējāmies.
Vai dieniņ.
Varbūt palīdzēsi man ar manām vīriešu problēmām?
- Ko teiksi? - Labprāt.
Atceries manu bijušo Bafalo?
- Jā. - Mēs gadiem ilgi bijām kopā.
Mums bija labi. Zini, ļoti labi.
Zini, kad otru vajag vēl un vēl - fiziski?
Man likās, ka viņš ir mans īstais, bet tad viņš visu iznīcināja.
Apprecēja citu, pilnīgu manu pretstatu.
Un trakākais...
viņa ir neizturama.
- Jūs esat tikušās? - Man nācās.
Viņš ar to sievieti izveidoja jaunu dzīvi. Gribēju mūs abas salīdzināt.
Ko tu izdarīji?
To, ko māku vislabāk. Iepazinos,
ieguvu viņas uzticību un sāku pacietīgi gaidīt, kad viņa iekritīs manās lamatās.
Zini, man liekas, es taksī kaut ko aizmirsu.
Ei, Molij?
- Jā? - Atnesīsi brāli?
Ejam! Mēs ejam prom.
Es teicu, lai tu šajā operācijā nejaucies.
Un tomēr kurš viņus tev piegādāja kā uz paplātes?
Es tev biju vajadzīga. Šonu es pazīstu tā, kā tu nekad nepazīsi.
Ar ģimeni dari, ko gribi. Man vienalga.
Man vajag tikai Šonu. Viņš ir mana samaksa par piegādi.
MAKAFRIJS
Nevarēji likties mierā, ko?
Tu taču mani pazīsti.
Mani tu vari dabūt, bet tev jāapsola nevajāt manu ģimeni.
"Nevajāt"?
Tu esi drusku atpalicis, puisīt.
- Zvēru pie dieva, ja viņiem ko nodarīsi... - Nāc viņiem pakaļ.
Publiskā vietā.
Tev laikam sajuka, kam ir visi trumpji.
Esi kazino Poseidon pilsētas ziemeļos pēc 30 minūtēm.
Viens.
Nāc laukā!
Sveiks, senais draugs!
Viņš atsauca arī tevi, ko, Spiros?
Viņš atsauca visus.
Nāc līdzi.
Viņš ir viens.
Paskat, paskat, cik mīļi!
Viņš jau varēja būt otrā pasaules malā,
tomēr ieradies atdot savu dzīvību par ģimeni, kas viņu pameta.
Nu? Es kādreiz dabūšu atpakaļ tos 5000, ko tev aizdevu?
Zini, ja pēc 10 minūtēm būsi dzīvs, atdošu ar procentiem.
Ai, žēl. Skaista vieta.
Pēc desmit dienām to nojauks.
Tas viss manis dēļ? Jūtos glaimots.
Kā iet ģimenei?
Kurai?
Mēs braucam augšā.
Tas ir viņš!
Jums viss labi?
Vai tad savu veco neapskausi?
Kāpēc piepeši tagad, tēt?
Atvainojiet, ko?
Es esmu tavs vectēvs, Kail.
Ak dievs! Mēs esam briti.
Viņš jums neizstāstīja?
Nē. To savā "vairs nekādu melu" runā viņš izlaida.
- Es teicu, ka viņš bija kā tēvs. - Nav gluži tas pats.
Tas ir labi, ne? Viņš taču nenogalinās savus mazbērnus.
Ar mani dari, ko gribi. Laid viņus vaļā.
Kā tu domā, ko es gribu, Šon?
Mani nogalināt.
Savas briesmīgās sirds dziļumos tu domā, ka nodarīju tev pāri.
Tu biji mans dēls.
Mans sasniegums.
Es tevī ieguldīju sevi visu, bet tu no tā atteicies.
Tu mani pameti. Salauzi man sirdi.
Tāpēc - jā. Es gribēju, lai mirsti.
Bet tad šajās pāris dienās kaut kas notika.
Tu iznīcināji visus, kurus tev uzsūtīju. Visus līdz pēdējam.
Tu tiešām esi tas slepkava, par kādu tevi biju izskolojis.
Nē. Es tāds vairs neesmu.
Muļķības.
Pasaki, ka šajās trīs dienās nejuties labāk nekā pēdējos trīs gados!
Un ar katru manu vīru, ko nogalināji,
es sajutu kaut ko tādu, ko nebiju jutis ļoti sen.
Lepnumu par savu dēlu.
Ko? Kas te tagad notiek?
Tagad tu negribi mani nogalināt? Ko tad tu gribi?
Es gribu tevi atgūt.
Ko?
Pēc tavas aiziešanas nekas vairs nebija tik labi.
Nevienam no mums.
Tāpēc es gribu atgūt savu dēlu, lai viņš strādā ģimenes biznesā man līdzās.
Tu taču to nopietni neapsver,
- vai ne, tēt? - Klusu, Kail.
Visi ir ieguvēji. Tu atgriezies savā vietā.
Esi tas, kam biji dzimis.
Džesa ar bērniem atgriežas Bafalo.
To arī viņi vēlas.
Noteikti ir daudz labāk par mašīnu tirgošanu.
Bet - nekāda kontakta. Tu nedrīksti atkal zaudēt asumu.
Esmu viņu tēvs. Tas nemūžam nenotiks.
Man žēl to dzirdēt.
Sāc ar sievu.
- Pag, nē! Es... - Trešā varianta nav.
Vai nu viss beidzas šeit un tagad,
vai arī tu dāvini savai ģimenei tieši to, ko viņi vēlas, un vēl vairāk.
Es piekrītu.
Labi.
Spiros, aizved ģimeni uz lidostu ar mūsu svētību.
Tētis.
Tēt, lūdzu!
Es jūs mīlu. Vienmēr mīlēšu.
Klau, mēs nevaram tēti pamest.
Ko lai es daru?
Mans pienākums ir pasargāt jūs.
Es esmu mamma.
Nu labi, tad esi mamma, kas paceļ mašīnu.
- Ko? - Nu tā mamma.
- Viņai ir bērns, un viņa paceļ mašīnu. - Jā, nu, tā mašīnmamma.
Nesaprotu, par ko jūs runājat.
Tas ir tāds mīts, Morganas kundze.
Bērnam ir uzkritusi mašīna.
Viņa māte no adrenalīna pieplūduma paceļ mašīnu ar kailām rokām.
Bērni jums ierosina pārspēt mani, lai glābtu viņu tēvu.
Jā, paldies. Tieši tā.
Es ieteiktu to nedarīt.
Tagad, nuja.
Jūsu tēvs izvēlējās.
Tu domā, ka viņš to vēlas?
Mēs taču runājam par mūsu tēti.
Par cilvēku, kurš veda mani uz skolas balli, kad neieradās Trevors.
Kurš mūs uz skolu modina ar sūdīgu repu par trešdienām.
Skaisti. Mans tēvs tā nekad nedarīja.
Piedod, vai aizvērsies, Spiros?
Ei! Izbeidz!
Bērni.
Mamm, bez tēta mēs neesam ģimene. Tētim ir jāzina, ka mēs to negribam.
Es zinu - vakar mēs teicām, ka gribam, bet, mamm, es negribu.
Ja arī tad viņš izvēlēsies to, tad - lai notiek.
Taču viņam ir jāzina.
Viņš domā, ka mēs viņu vairs nemīlam, mamm.
Mēs nevaram tā šķirties.
Ai, Maks!
Es tev neesmu mainījusi autiņus.
Mums jāvelk tie nost, kamēr neesi dabūjis izsutumus.
Tu aizmirsi autiņu somu.
Ak dievs!
Vai. Šoreiz pavisam mīksts.
elns!
Varbūt viņam nekas nenotika.
Vai notika.
Ko tagad?
Mēs sameklēsim jūsu tēti.
Atstāj mani uz mirkli ar viņu divatā.
Gribu izlidot pēc desmit minūtēm.
Man likās - ja tevi vēl satikšu, tad nogalināšu.
Bet, tā kā esam šeit...
Labāk.
Protams. Izliecieties, ka manis te nav.
Tas nenotiks. Man ir sieva.
Sieva tev bija.
Tagad tu esi brīvs.
Vai nav laba sajūta - atkal būt savā vietā?
Pagājis ilgs laiks, Gvena.
Domā, ka tavas viltības biju aizmirsusi?
Domā, ka biju aizmirsis šo?
Es zināju, ka neesi mainījies. Tu nekad neesi spējis man pretoties.
Vulkānu kniebiens kaklā!
Kjusjudžitsu.
Ei! Es esmu tikai tehniķis.
Man ļoti žēl, mīļie.
Par dibena apčamdīšanu vai 18 gadiem melu?
Par abiem. Par visu.
Ei, sasien viņu.
- Jā. Tu. - Aiziet!
Es gribēju tev izstāstīt, bet nebija piemērota brīža.
- Piemērota brīža? - Kad man vajadzēja stāstīt?
Pirmajā randiņā? Otrajā? Kad biji stāvoklī ar Nīnu? Ceturtajā randiņā?
- Ko? - Parēķini, Nīna.
Piemērotāks būtu bijis jebkurš. Vajadzēja izstāstīt, lai pati varu izlemt.
Jā, piedod. Es biju muļķis un egoists.
Bet es biju tevī iemīlējies.
Kopš iepazināmies, tu esi visa mana pasaule.
Tavs vīrs un viņu tēvs - tas esmu īstais es. Tikai tas man ir svarīgi.
Zvēru pie dzīvības, es vairs no tevis neko neslēpšu.
Kur ir Spiross?
Man likās, ka pie tevis.
Ei, bro!
Visi mani paziņas runā par to, ko Kilbojs paveica HyperX.
- Tiešām? - Jā.
Kail! Mazāk runu, vairāk siešanas.
Piedod.
Nevar būt! Sky Raven drons?
Kolosāli!
Tikai prātīgi!
- Tev ir lielisks puika. - Man vajag tavas austiņas.
Čomiņ!
Kail, dod man!
Tu neesi pret tehnoloģijām. Tu esi...
Tu esi satriecošs.
LIDOŠANAS REŽĪMS: MANUĀLAIS
- Viņi nāk. - Ko?
Kāp uz jumta un paslēp bērnus, labi?
Nē, tu neiesi lejā!
Tikai tā mēs varam tikt mājās.
Mēs varam braukt uz Kanādu un būt Andersoni.
- Lūdzu, tēt. - Par vēlu, Pupiņ.
Nē. Tu viņiem nepadosies.
Nē. Es dabūšu mūs mājās.
Labi.
BĪSTAMI SPRIDZEKĻI
Man ir plāns.
Klau, man vēl pēdējoreiz jākļūst par viņu.
Tēt. Viņu ir pārāk daudz.
Man ir kas tāds, kā viņiem nav.
Kilbojs.
Saziņai. Būsi manas acis un ausis. Es uz tevi paļaujos.
Ejam!
Aiziet, Kilboj!
Ei, Kail! Tev ir tas pats kanāls, kas man.
Lai šai ātrijā būtu nosegts katrs centimetrs!
Kustība ar liftu!
Lifta durvis! Aiziet!
Ja ir izdevība, šaujiet, jo, ticiet man, viņš šaus.
Vari šaut?
Noliedzu. Viņu neredzu.
Viņa te nav.
Pag!
Ko atradi?
Aizsegā!
Johaidī!
Ei! Kādu redzi?
Viņš ir augšā!
Velns!
Stāsti, Kail.
Tu esi manas acis.
Pa labi brīvs. Ej!
Tēt, cilvēks pa kreisi.
Tēt, tev viss labi? Priekšā cilvēks.
Cilvēks aiz muguras.
Malacis, Kail.
Rīkošos, tēt.
Kail, runā.
Viņiem ir drons.
Uzmanies! Aiz aizkara.
Nu taču, tēt! Turies!
Atkal tu.
Veikalā tevi tomēr saslaucīja?
Atkal vajadzēs slotu.
Gvena, kur, ellē, tu esi?
Gvena?
- Gvena! - Makafrij?
Kas notiek?
Puikam ir drons.
Atrodi viņu.
Pārtrauc, tēt!
Nešaut!
Pārdomāji, Šon?
Nē. Bet dodu iespēju tev.
Pārtrauc uzreiz.
Tev nav dūšas nošaut miesīgu tēvu.
Man gan dūšas netrūkst.
Blieziet!
Ejiet. Tur apakšā, apakšā. Ejiet!
Pag, nē!
Sargi brāļus. Ne skaņas!
Neparko nepamet Maksu.
Džesika!
Tā esi tu?
Runā, Kail.
Gvena ir te.
Sirsniņ, tukša ieroča skaņu es pazīstu.
Tāpēc nokārtosim to pavisam vienkārši, labi?
Ja vien nedomā, ka vari mani uzveikt.
Liekas, ka mamma ar viņu cīnīsies.
Domā, ka mani uzveiksi,
jo esi bijusi uz pāris kikboksa treniņiem un sportiski ģērbies?
O nē!
To iemācījies treniņā?
Jā.
Tu taču zini, ka man tā ir profesija?
Kamēr tu spiedi laukā bērneļus un izgriezi kuponus,
es slepkavoju diktatorus.
Tāpēc atgriezies labāk vecāku padomē.
Jo tu esi izsmiekls.
Kail, ko redzi?
Tā, atlikuši deviņi. Četri pa labi, pieci - tev priekšā.
Beigusies munīcija, Kail.
Atrodi slēpni! Viens tuvojas. Lec pāri nožogojumam.
Kail, varēji pieminēt galdiņu.
Piedod.
Likvidē to pa kreisi.
Tēt, pag. Mums jākustas.
Kail! Tas, kurš apakšā, - izdzen viņu caur foajē.
Labi. Dzenu.
Lai tik tuvojas.
Viņš nāk tieši man virsū.
Paņem Maksu. Man jāpalīdz mammai.
Runā, Kail!
Divi prom, arī vectēvs.
Cilvēks pa labi!
Es uz to pusi neskrietu, Šon.
Tēt, mamma ievainota. Mēs esam lielā ķezā.
Mazie knēveļi.
Man par tevi nebija taisnība.
Tu man nederi.
Ģimene tevi padarījusi vārgu.
Viņu dēļ tu pat nespēj koncentrēties savai cīņai.
Sveiki. Esat kaut kur sataisījušies?
Viņai viss ir lieliski.
Zini, bērniņ, tas tavs triks bija ļoti slikta ideja.
Ja gribi zināt, nogalināt bērnus man patīk vismazāk.
Tā. Kurš būs pirmais?
Mēs neesam galā!
Mamm! Nē, mamm!
Blaukš.
Mamma.
Nu ārprāts.
Mirsti taču!
Mamma.
Vai, paskat.
Tu to nedomā nopietni.
Neesi vairs tāda desmitcīņniece, kā agrāk, ko?
Piedodiet, mazie. Nekā personiska.
Varbūt drusciņ.
Atkal sākas.
Viņa ir tā kā tāds Apņēmīgais vilcieniņš.
Ir vēl deviņas citas disciplīnas, kuce.
Ak dievs, mamm!
Es to uzskatu par žēlsirdību.
Es aiztaupu tev vēl 20 gadus vecu auto tirdzniecībā.
Lietotu.
Ardievu, Šon.
Vectēv! Pagaidi!
Es zinu - tu noteikti domā, ka mēs tevi ienīstam
par visu, kas pēdējās dienās noticis, un varbūt tā būtu pareizāk.
Taču es esmu sapratusi, ka ģimene ir vissvarīgākais visā pasaulē.
Un, kad skatos uz tevi, es neredzu tikai aukstasinīgu slepkavu.
Es redzu savu vectēvu.
Un varbūt ir iespējams, ka turpmāk...
mēs būsim ģimene.
Mazā, ja domā, ka tā runa mani pārliecinās...
Ja godīgi...
es cerēju, ka iegūšu viņam pietiekami daudz laika.
Ak, mīļais!
- Tēt! - Ei!
Paldies jums.
Ei!
Oho!
PĒC 6 MĒNEŠIEM
Sveicam ziņās pusdienlaikā.
Parādās aizvien jaunas detaļas par slepenu paramilitāro grupējumu...
Paldies.
...kas atbildīgs par atentātiem daudzu gadu desmitu garumā.
Šo negaidīto notikumu atklāja
vidusskolas avīzes reportiere Nīna Morgana.
APSARDZE DYNAMICORP
Un tu esi beigts.
Stulbums! Tu teici, ka būs divi ienaidnieki.
Es sameloju. Bet, Sema, bija jau labāk. Esi nežēlīgāka.
- Negribēju viņu savainot. - Viņam viss būs labi. Mazs, bet stiprs.
Es atvainojos! Varbūt lai tevi 20 reižu triec pret mašīnu?
Mans vārds ir uz veidlapām.
Et voilà!
Sveiki! Man ir ģimenes darīšanas.
Ogij, tālāk tu, labi?
Pieliekam tempu!
Es pāris dienas būšu prom.
Gribu, lai mani atceraties!
Ei, jāiet.
Tā, ļaudis. Es pazūdu.
Ātrāk! Jāpaspēj pirms korķiem!
Nu beidz.
Nē, es nevaru piebraukt pie skolas ar šīm šausmām.
- Kā tu tā varēji? - Nevaino mani.
Līvons piemēroja visas atlaides un punktus. Vai tad nezini?
Esam platīna elitārie augstākās raudzes dimanta biedri.
Tā, uzkodas ir, kartes ir.
- Laižam! - Forši!
- Telefonus, lūdzu! - Nopietni?
Jā. Ķer!
Lūdzu.
- Paldies. - Ja šo aizmetīsi, es tevi nositīšu.
- Ak dievs, pretīgi! - Tā būs līdz pašai Kalifornijai?
- Jā. Tieši tā. - Jā. Noteikti.
- Beidziet. - Jā.
- Es eju. Še, pabīdies. - Un tās būs man.
- Pī, pī! - Sākam!
Viens, divi, trīs!
Izbraukums!
AUTO PĀRDEVĒJAM VIENĀ DIENĀ REĢISTRĒTI DESMIT ĀTRUMA PĀRKĀPUMI
MĒNEŠA LABĀKAIS DARBINIEKS LĪVONS MAKGAFITIJS
TRAUMA? NAV UZVARAS - NAV JĀMAKSĀ
ATĀ, TREVOR!
KAZINO POSEIDON NOJAUKTS
KILBOJS
PRECĪGUS SVĒTKUS NOVĒL MORGANI
Ak dievs! Gandrīz aizmirsu.
Ko? Jā?
- No šiem atvadieties! - Nē!
Kāpēc?
Ak dievs.
Nav smieklīgi.
Pēc brītiņa man vajadzēs Lai kāda sentimentāla būtne man palīdz
Jūtos satraukta Staigāju savās Balenciaga kurpēs
Cenšos sajusties pasakaina
Jo es par daudz ņemu pie sirds Tāpēc man vajadzēs divus mēriņus
Lai saņemtos un - lai atbrīvotos Ū! Tā es tagad jūtos
O! Esmu jutusies tik nomākta Un pārslogota
Esmu pārāk smuka, lai dzīvotu stresā Jā
- Vai vismaz biju - Biju
Tā ir Dženeta Džeksone?
Tulkojis Imants Pakalnietis