V življenju vsakega moškega pride čas, ko se vpraša...
"Živim, kot bi moral?
Sem sposoben česa večjega?
Lahko nekaj takoj spremenim
in postanem najboljša različica sebe?
Kdo želim postati?"
Kako hočem živeti? Kako se želim predstaviti svetu?
Zaradi takih vprašanj človek ponoči ne spi.
Ko pa ste za volanom tako odličnega avtomobila,
takih vprašanj ne postavlja nihče. Vedo, da ste pomembni,
da živite tako življenje.
Morda bi si moral ogledati nekaj manj kulskega.
Sem lahko iskren?
Iz vas govori bivša.
Povrniti si morate samozavest.
Ugotovil sem, da ni nikoli prepozno postati tisto, kar ste si vedno želeli.
Dan! Ne vem, kako ti uspeva. Tip si je ubodel lamborghinija.
Če se kdo kislo drži, ga stisni in imel boš limonado.
Spet si prodajalec meseca.
Vau, lepo!
Deb, fotografiraj Dana za spletno stran.
Veš kaj... Oprosti, domov moram.
- Obletnico imava. - To vsakič narediš.
- Naj bo Hal. - Kaj je zgube?
Kolikokrat sem ti rekel, da ne pripelji takole?
Avti so kot bejbe, Jorge. Hočejo hitrost.
Zadrgo imaš odprto.
Daj no, Dan. Ne sili me tega dati njemu.
Daj no. Nove zobe ima.
Pokaži jim, Hal.
...cesta ...domov...
Živjo, Dan.
- Živjo, ga. Overmeyer. - Živjo, Daniel.
...Buffalo.
- Živjo, Beau. - Živjo!
Stanford ima politiko izključne prijave.
Če se prijaviš na Iowo, lahko vse uničiš.
- Vem, kaj delam. - Res? Ni videti.
- Srečno obletnico! - O, ljubi.
- Nisi pozabil. - Mislila si, da bom.
Povej Nini, da ji ne bomo plačali, da Trevorju sledi v Iowo.
Nikar s takim tonom o njem.
- S kakšnim? - Daj no.
Max! Mlatiš grah.
Priden.
Živjo. Kako si se imel?
Imaš za vikend načrte?
Daj no. Šla bova malo metat, da vidim, če imaš še kaj moči.
Daj no. Kam greš?
- K Samirju. - Spet?
- Ne smem igrati, zato se grem družit. - Ni zdravo po cele dneve pobijati ljudi.
- Nocoj boš varuška. Obletnico imava. - Kaj? Zakaj ne more ona?
- Ker sem ženska? - Nisem tega rekel.
- Pa si. - Ni res.
- Kaj ti je? - Se šališ?
- Govori Trevor? - Res?
Me znaš samo jeziti?
- Nina ali Trevor? - Resno...
Nehajta, prosim.
Nina, lahko zamenjaš brata? Dobro je, da gre malo iz hiše,
ti pa lahko pišeš prijavo.
Prav.
- Ni za kaj. - Hvala.
Lahko...
Lahko mami rečeš, da me neha gnjaviti? Odrasla sem.
- Slišala sem. - Govoril bom z njo, ampak, Beans...
- Ne kliči me tako. - Kaj pa novinarstvo na Stanfordu?
- Nisi sanjala o tem? - To je mimo.
Kajpak.
- Je to Trevor rekel... - Seveda.
- Ne bi smel. - Res? Ja.
Slabo vpliva nate.
- Sprana sem. - O bog.
- Vesela sem, da nisem edina. - Mojbog.
- Pridi, Maxie. - Dobro.
- Spat ga bom dala. - In potem?
- Res greva? - O ja.
Mega.
Živjo, Samir.
Kaj dogaja? Kyllboi je nazaj.
Gremo.
Pokazal bom, kako se to dela. Glej to.
Dajte mi zadnjega. Dajmo.
Bum!
To!
- Mater, Kyllboi je mega. - Zakon je.
Skupina smo, lahko gresta naprej.
Ja.
- 18 let, si misliš? - Noro je, da greva vsako leto
na vlakec smrti.
Mislil sem na 18 let zakona in da ti je ta tradicija všeč.
- Saj mi je. - Res?
Ja.
Rad se držiš navad in to mi je všeč.
Ob sredah delamo tacose...
- Vsi jih delajo. - Ob četrtkih seksava.
Če ni otrok.
- Vem. - Večkrat morajo ven...
Nihče ne dela boljšega tedenskega načrta od tebe... Kaj pa vem.
Želim si več spontanosti, potovanj.
Zdi se mi, da nikamor več ne gremo.
Imava šoloobvezna otroka, imata navade, prijatelje...
- Prijatelje? - In podobno.
Kyle ima enega prijatelja, ki ga nikoli ne povabi k sebi.
Vsaj resnični človek je.
- To šteje. - Bog.
- Nina me skrbi. - Vem.
Nasprotuje vsem normam.
- Sistemu... - Meni.
Saj veš, da je tako.
- Oprosti. - Ne.
- Ni primeren trenutek. - Prav imaš.
Čas je, da se pripraviš, na adrenalinski naval
četrtega najboljšega vlakca smrti v Buffalu leta 1998.
- Vem. - Boš zmogla?
Misliš, da še zmorem?
Ljubi!
- Nora si! - Veš, da te ljubim!
- Ljubim te! - Ja!
Drugo leto greva drugam.
- Ne, sem bova hodila. - Ni mi treba prihajati sem,
da se spomnim, da sem se vate zaljubil
že na prvem zmenku, ko si bruhala in sem ti držal lase.
Neverjetno, da si me hotel poljubiti.
- Vedno bom to hotel. - O.
Ja.
Hej. Fotografiral si zaseben trenutek.
- Jo lahko zbrišeš? - Ja.
Daj no. Nikar.
Ne delaj tega.
Hej, umakni jo.
- Umakni jo. - Prisili me.
- Dan, pusti ga... - Ja, poslušaj damo, Dan.
Je v tebi korenjak, Dan?
Si korenjak?
Povej mi.
Kako je taka zguba dobil tako dekle...
Nekoč najbrž lepo.
- Adijo, Dan. - Adijo, Dan.
Nisem hotela, da se stepeš.
Če bi hotela pretepača, bi se poročila s takim.
Vem, da ne maraš nasilja.
Briga me, kaj je rekel.
Zakaj si pokonci?
Hočeš, da te previjem?
Pozor. Zdaj.
Obrisano.
Nov rekord!
- Sranje. - Hej.
Seks za obletnico.
Budna sem. Čisto budna sem.
Oprosti za nocojšnji polom.
- Odkupil se ti bom. - V redu je.
V redu je.
Veš kaj?
Za tiste besede bi moral mulca nabrcati.
O bog. Lahko bi ga namlatil.
Ljubi, oprosti, ne bi se smela smejati.
Dajva raje v četrtek.
- Zelo sem utrujena. - Seveda.
- Ljubim te. - Jaz tudi tebe.
Zaščitite obraz. Nočete poškodb.
- Mož ali fant? - Najstniška hči.
- Žal mi je. - V pare.
- Ti? - Prav.
Kul.
Dobro.
Slabo mi gre. Običajno hodim na balet, a tega v Buffalu ni.
Dobro ti gre, samo pesti drži gor.
- Kje si doma? - Nikjer in povsod.
- Ukvarjam se s potovanji. - Lepo se sliši.
- Si tukaj službeno? - Ne, k bivšemu sem prišla.
- Zamenjajte. - Oprosti, preveč podatkov.
Ne skrbi. Znesi se nad vrečo.
- Koliko je stara hčerka? - Sedemnajst.
O bog.
Oprosti še enkrat. Te boli?
V...
V redu je. Imam zgodbo. V telovadnici me je pretepla fizioterapevtka.
- O bog. - Tvoj desni kroše je ubijalski.
Hvala. Ojoj.
Kje sva ostali? Trije otroci...
Trije otroci. Ja.
Ko bi eden končno odšel od doma na študij, sem dobila Maxa.
- Prikupen je. - Prikupen...
Kaj?
Ne vem. Včasih imam občutek, da sem... Ujeta?
Vem, da se grozno sliši.
Dan, moj mož,
je čudovit oče.
Zadovoljen je, da je tukaj.
- V Buffalu? - O bog. Oprosti.
- Nisem hotela... - Ne.
- ...tako reči. - Res je.
Ko sva se spoznala, sem hotela potovati, videti svet.
Ampak Dan je zapečkar.
Posvečen je družini, kar mi je všeč. Čudovit je.
Želim si, da bi živeli...
bolj polno.
- Razumem. - Oprosti, preveč podatkov.
Ne, ujeti moram letalo, kot vedno.
Če boš moža kdaj prepričala v potovanja,
ti zagotavljam, da to obvladam bolje od boksa.
- Hvala. - Hvala.
Odlična novica.
- Polovične cene... - Kmalu boš nosil številko 4S.
Velik si. Kako velik je Maxie?
Zelo velik. Poglej te mišice.
Trenutek. Tole bova vzela za mamo. Pa še tole in tole.
Bi rad sladoled?
Ja, dobil boš sladoled.
Ja?
Tukaj je. Boš tega? Kupil ti bom krompirček.
Sranje.
Oprosti, mali.
Resno?
Hej, teslo. Dovoli, da odložim otroka.
Sranje.
- Daniel. - Žal mi je, ga. Overmeyer.
- O bog! - Hej!
Hotel sem odložiti otroka!
- Imam jih. - Počistite oddelek tri.
Oprostite za nered.
Hvala, da kupujete v Fresh, Fresh, Fresh.
Drži se.
Živjo, Beau.
- Živjo, Dan. - Lepo se imej.
Dobro.
Sranje. Potni listi so potekli.
Od zdaj naprej plačujem z gotovino.
- Halo? - Ne odloži.
- Kako, da si še živ? - Tudi jaz sem te vesel.
Rabim nove identitete. Odkrili so me. Cel paket.
- Zame, ženo in tri otroke. - Tri? Kako se je pa to zgodilo?
Naj ti razlagam o štorkljah ali se posvetiva poslu?
- O bog. - Da si me drzneš klicati.
- McCaffrey te je vsepovsod iskal. - Kaže, da me je našel.
- Kako? - Ne vem.
- Na socialnih omrežjih. - Bedak.
Moral sem zbežati.
Zdaj čepim v Tempeju v Arizoni in delam lažne osebne za klinčeve študente.
- Naj grem? - Ne, lahko ostaneš.
Če nočeš zgledati kot študent, se znebi kapucarja.
Plačal ti bom pol milijona.
Doris boš lahko poslal v dom za upokojence.
Z golfskimi vozili, veselimi uricami z vinom in sirom,
- z igrami ob šestih. - Ne vpletaj moje mame.
- Všeč ji bo. - Za dvakrat več te lahko prodam.
V 18 letih me nisi.
Čez tri dni se dobiva v Vegasu.
- Sporočil ti bom čas in kraj. - Vegas? Zakaj Vegas?
Ženi ne morem reči, da gremo na počitnice v Tempe, v Vegas pa ja.
Jim nisi povedal? Si zmešan?
Misliš, da je lahko? Kaj naj bi naredil? Jim vse povedal pri zajtrku?
Otroci, veste kaj? Podaj mi javorjev sirup. Mimogrede,
vaš oče je ubijal za vlado. Povedal jim bom na poti. Čez tri dni, Augie.
Šahovski krožek.
Pridi.
Kje je Nina?
- Ni več urednica. Odstopila je. - Kaj? Kdaj?
- Pred tremi meseci. - In kje je zdaj?
- Ne vem. - Dobro.
Dam ti 50 $, če mi namigneš, kje je.
- Novinarka sem, ne špicelj. - Sto.
- Poglejte pod tribunami. - Se mi je zdelo.
Moj esej o univerzah, ki širijo sistemski rasizem, je mama skritizirala.
Rekla sem, da se tako rodijo spremembe.
Ona pa, da se tako zgodi ljudska univerza.
Nina.
Oče, kaj delaš tu?
Varen kraj je. Ne more kar priti sem.
Tvoj oče je seksi.
Kelly, to je ogabno.
- Morala bi biti na sestanku. - Saj sem. Bila sem.
Pred tremi meseci si nehala. Garala si, da bi postala urednica.
- Ne bereš mojih stvari. - Seveda jih.
- Vedno jih. - Pa kaj še.
Nimam časa za to. Kje je šahovski krožek?
- Po brata morava. - Kaj se dogaja?
Nič. Presenečenje imam za vas.
- Kaj pa? - Kje je šahovski krožek?
- V stavbi za matematiko. - Hvala, Kelly.
- Oče, čakaj. - Kaj je?
Ni ga tam.
- Ostani v avtu. - Pozabi. Tega nočem zamuditi.
- Kaj pa? - Nič.
Daj, daj, daj.
Nina Oče prihaja
- Sranje. - Si ti Samir?
- Ja. - Kylov oče sem. Je tukaj?
- Kaj je s šahom? - Danes je odpadel.
- Je tako? - Ne plačuješ me, da lažem.
- Plačuješ ga? - Ne, jaz...
Ni treba...
- Lahko razložim. - V avto.
- Jaz... - V avto.
Zmigaj se.
Izdajalka.
- Kaj je presenečenje? - Na izlet gremo.
- Ta vikend sem zasedena... - Oba sta kaznovana.
Po mamo gremo.
Delajta se navdušena nad izletom,
sicer ji bom povedal, da sta lagala. Vesta, kaj to pomeni.
- Kam pa gremo? - V Vegas?
- Danes gremo v Las Vegas? - Hotela si...
- Zdaj? - ...spontanost.
Jorge mi je dal nekaj dni prosto.
- Ima Jorge ob torkih hidromasaže? - Ne, ga. Kessler. Jorge je Danov šef.
- Mi bo Dan delal hidromasažo? - Ne, ga. Kessler.
Danes ni masaž.
Otroka imata prost vikend in navdušena sta.
Povejta, kako sta navdušena.
- Jupi! Ja! - Komaj čakam.
Ne moremo kar oditi v Vegas. Zakaj Vegas?
Res ni Evropa, so pa tam Benetke in Eifflov stolp.
Stavim, da še lahko dobiva vstopnice za Adele.
- Obožuješ jo. - Ti jo obožuješ.
Seveda, komu pa ni všeč?
- Meni je všeč. - Vsem je všeč.
Njen glas je angelski. Jess, kaj nas zadržuje?
- Kdo si? Sploh te ne prepoznam. - Všeč ti bo. V postelji raztura.
Res ni torek?
Zaslužiš si odmor. Koristno bo za celo družino.
- Gremo z avtom? - Družina se najbolj poveže na izletu.
Takoj gremo, preden bo na cesti gneča.
Ga. Kessler, žal mi je. Še razmigavajte ramena.
- Hvala, Jorge. - Kaj pa stvari?
- Spakirati moram, otrok... - Ne, ne.
Osnovno sem že spakiral. Ko pridemo tja,
bomo denar za vozovnice porabili za šoping v nobel hotelskih butikih,
- ki dišijo po usnju in pačuliju. - Nehaj.
Dobila boš, kar boš hotela.
Tole je čisto noro.
- Dan, noro je. - Ja, noro je.
- O bog. - Znoreli se bomo.
V Vegas gremo!
Imamo prigrizke?
Pojdimo na pot in lahko se ustavimo...
Ubral bom bližnjico in nam prihranil čas.
Kaj?
Spelji!
- Sranje. - Bližnjica. Nisi še šla po Elmwoodu?
Sranje.
Gremo.
Maxie.
- Prvi izlet. - Ja.
Max, si vesel?
- Pet ur na letalu ali 33 ur na cesti? - Glasujem za 33 ur.
Da!
Nisi pozabil mojih škornjev!
- Ja. - Ljubi! Ne morem verjeti.
- Kristus. - O bog. Kristus. Oče.
- Počasi, dirkač. - Oprosti.
Veverica je skočila na cesto.
Mojbog.
- Kam nas pelješ? - To je bližnjica, draga.
Je ne poznaš?
Sranje.
Sledi nam.
Nič. Nič.
Veš kaj? Na hitro se moram ustaviti v službi.
- Je to Hal? - Ja, z novimi brki.
- Z njim delaš? - Takoj bom.
Na desni je počivališče.
Počakajte me, takoj se vrnem.
- Kaj hudiča? - Kako pa govoriš?
- Dan, kaj hudiča? - Prevozili bomo dobrih 3000 km.
Zamenjati moram olje, preveriti hladilno tekočino, napolniti gume.
Nočem, da v puščavi ostanemo brez hladilne tekočine.
Lahko ta čas izstopimo?
Ustavil se je. Pred nami je.
Tu bi moral biti.
- Še malo počakajte. - Dan?
Mama, bom v Vegasu
- lahko šel v HyperX? - Ne boš šel v striptiz klub.
- Ni striptiz klub. - Kaj je smešno?
Ne boš kockala, Nina.
- Imaš lažno osebno? - Ne.
Dan!
Hal. Čeden avto.
- Je nov? - Ja.
Malo ga bom zgonil.
Tale hrepeni po hitrosti. Avti so kot bejbe.
- Tako je. - Zapelji ga na avtocesto.
Zgoni ga. Če dobiš kazen, plačam jaz.
Imam ga. Premika se. Na zahod gre.
Hej.
- Ja? - Gremo.
Gremo v Vegas, ali bomo živeli tu gor?
Odhajamo.
- Te ne zebe v noge? - Briga me, na počitnicah sem.
- Kaj delaš? - Objavljam izlet.
Res moramo objavljati, tvitati in TikTokati?
- Morali bi se pogovarjati. - Zdajle mi ne paše pridiga.
Niti esemesov ne znaš pošiljati, zato nehaj.
To so počitnice brez naprav. Dajte mi jih.
- Kaj? - Resno.
- Kaj? - Dajte mi jih.
- Jess, boš pomagala? - Slišala sta ga. Sem z njimi.
Tudi tvojega.
Dobro, tudi moj. Vsi. Solidarno! Adijo!
Ne!
Ne, ne. Oče.
- Nemogoče. Kaj? - O bog. Oče.
Rešil sem vas okovov tehnologije
- z zamahom zapestja. - Ustavi.
- To nas bo zbližalo. Boste videli. - Zmešalo se ti je.
- O bog. - Kupil si bom novega.
Kot prijatelje?
- Samir je poslovni partner. - Ja.
- Pogovarjata se. - Jima boš povedal
- o svojih poslih? - Ne...
Nekaj me zanima, g. Spontani.
Kako se bomo na cesti znašli brez telefonov?
Če je to šala, ni smešna.
Ni šala. Na izlet gremo. Potrebujemo zemljevide.
Zakaj preprosto ne vtipkate...
Ja, oče. Zakaj?
Družinske vezi je poskušal okrepiti z nasilno odstranitvijo tehnologije.
Rabim pomoč na poti. Ne delate tega?
Že dolgo ne več.
- Kam potujete? - V Las Vegas.
Rabil bom tudi rezervacije, če vam ni pretežko.
V redu, tukaj so.
Dobro.
- Dajte mi kreditno kartico. - Izvolite mojo člansko izkaznico.
- Nekaj točk zvestobe imam. - Ne deluje tako.
- Vse je drugače. - Razumem.
Kaj pa te točke namesto kreditne kartice?
- Kaj praviš, Levon? Bi šlo? - Koliko točk imamo?
Očitno ste platinasti elitni super diamantni člani.
Z veseljem vam pomagam.
Stoj, sodeluj in poslušaj. Ice se vrača z novim izumom.
Nekaj me je zgrabilo... Dan in noč pretaka se v meni.
Se bo kdaj nehalo? Oj. Ne vem. Ugasni luči in zažarel bom.
Z mikrofonom razturam.
- Nehajta. Lahko nekdo odklene avto? - Kot tepec s svečo.
Smrtonosno.
- Reci: "Oh." - Presneto.
Dobro, kajne?
Raztura, a ne?
...problem bom rešil. Poglej, kako jo DJ vrti.
Ice, ice, baby.
Pridružita se.
- Ice, ice, baby. - Kaj pomeni "ice, ice, baby"?
Skliči vse.
Švede, Guntherja, Spirosa.
- Naj jih najdejo. - Na karticah ni transakcij.
Uporablja gotovino. Na družbenih omrežjih ni nobene objave.
Izklopili so telefone.
Mulec je igričar, Kyllboi. Dober je.
- Na cesto in iščite enoprostorca. - Velja, šef.
Težko bo zamenjal avto, ne da bi se razkril družini.
- Zakaj misliš, da ne vejo? - Še so z njim.
Poglej se. Odtegnitveni sindrom imaš.
Ne zdržiš niti enega dneva brez streljanja?
Posel me čaka.
Otopel nepomembnež v z nasiljem obsedeni
- kapitalistični napravi je posel? - Fino, Trevor je tukaj.
Še veš, kdo si?
Ne.
Nekoč si bila kul.
- Se poznava? - Ne bi rekel.
Videla sem te na Twitchu.
Synapsa si porazil med njegovim pretočnim predvajanjem! Kyllboi si, kajne?
- Veš za to? - Ja, carsko je bilo.
Te lahko fotkam?
Ja.
Jess... Ne vem, kako naj ti povem,
ampak iz Vegasa se ne bomo vrnili domov.
Nisem bil povsem isk...
Ko sva se spoznala... Preden...
Izvolite. Sobi 152 in 153.
- Še fotoaparate za enkratno uporabo. - Ja.
Izvolite.
- Hvala. Obdržite drobiž. - Hvala.
- Zakon si. Resno. - Hvala.
To je dobesedno najhuje...
Ujela te bom.
Ujela te bom!
Izvoli. Fotkaj za spomin.
Bila je čudna izkušnja.
- Super, da sem te srečala. - Brat ima prijateljico.
- Lahko narediš tisto? - Ja.
- Mega. Hvala, Kyllboi. - Hvala.
- Kaj je bilo to? - Dobro vprašanje.
- Kaj je bilo to? - Kdo je Kyllboi?
Znano mi je. Mislim, da vem, kdo je.
- To... - Nihče.
- Nič ni. - O bog.
- Ni važno. - On je Kyllboi.
Igričarsko ime. Ni nehal igrati. Misli, da je slaven.
Res?
- Velik fant! - Da.
- Da? - Bo fotko objavila?
- Najbrž. - Hej!
Si dobil sobe?
Ne, vse so zasedene. Moramo naprej.
- Res? - Ja.
Oni so.
Gremo.
POVEŽI SLUŠALKE
POVEZUJEM SLUŠALKE...
- Kaj je bilo to? - Hej, draga.
Samo luknja.
Max, si videl? Tip je letel.
OTROK V AVTU!
O bog.
- Kristus. - Mojbog.
- Kje smo? - V Iowi.
- V Iowi? - Ja.
- Si vso noč vozil? - Kaj naj rečem?
Tako sem bil vzhičen, da nisem mogel spati.
Razganjalo me je od energije.
- In kot bi mignil, bum. - Bog.
Smo v Iowa Cityju. To ni prava krava.
- V redu? - O bog.
Si rekel, da smo v Iowa Cityju?
- Mojbog. - Ja.
Tako rekoč pri univerzi smo. Lahko se ustavimo in...
Ne gremo k Trevorju.
Hotela sem si ogledati kampus, ampak ni važno.
Zelo te zanima namestitev.
- Zanima me. - Resno?
Bova spet o tem, da hočeš fantu slediti na kolidž?
- Ne sledim fantu... - Vidve.
Šla boš za tri mesece...
- Punci. - Na ta kolidž hočem.
In zanima me kampus.
- Zakaj? - Daleč od doma smo.
Prelepo je. Zakaj nočeš, da grem sem?
Ne morem verjeti, da jo spodbujaš.
Nič hudega, če smo se ustavili.
In če hočeva, da naju posluša, morava tudi midva njo.
Naj se razgleda. Varno je, prijetno.
Priložnost se imava pogovoriti.
Te zanima, kako je zares na kolidžu?
Za mano.
Vrača me v tiste čase.
- Kot strupena konvencija moškosti je. - Temu se reče šolski duh.
Ti se ne boš prekucnila v prenosnem stranišču.
Živahno je. Ti je všeč?
- Ja, kul je. - Ja.
Hej, seksi mrha. Ti pokažem stojo?
Oprosti. Nisem vedel, da si...
mama.
Nina.
Ga primeš? Takole.
- Ja. - O bog.
- Pridite. Naredila jo bo. - Mama!
Mama!
Ne morem...
- Daj pivo! - To!
Pij, pij, pij!
Pij!
Pij, pij, pij!
Pij, pij!
- Ne poskušaj kaj takega. - Mama, to je bilo fantastično.
"Daj pivo"?
Pojdimo, preden me zagrabi tekmovalni duh
- in jih vse spravim pod mizo. - O bog.
To bi me zanimalo.
Upam, da vam je bila knjižnica všeč. Tudi zame je prvič.
Poglejte. Vodeni ogled.
Pretvarjajmo se, da smo del skupine.
- Moramo? - Ja.
Podpiramo tvojo sestro. Če ti ni všeč, boš nosil Maxa.
- Gremo. - Zdaj si bomo
ogledali najsodobnejše atletske objekte.
Oprosti, da sem te izdala.
Jezna sem, ker ti gledajo skozi prste,
mene pa nadirajo samo zato, ker ne razumete Trevorja.
- Razumemo ga, samo ne maramo ga. - Zakaj?
Odkar si z njim, si se povsem spremenila.
Prej si mi bila bolj všeč.
In grdo ravna s tabo. Več si zaslužiš.
- Te res skrbi zame? - Ne, bog ne daj. Odvratno.
- Le kaj si ti plete po glavi? - Ne vem.
Spomini.
Bi še zmogla?
Ne, razen če hočeš, da končam v bolnišnici.
Moje življenje bi bilo drugačno,
če si ne bi pretrgala sprednje križne vezi.
- Si želiš, da bi bilo drugačno? - Ne.
Samo čudno je. Take me nisi poznal.
- Poznaš samo Jessico, fizioterapevtko. - Ljubim vsako različico tebe.
- Res? - Ja še posebej, ko delaš stojo.
Za popizdit seksi.
- Res? - O bog.
Si kdaj seksala na blazini za skok s palico?
- Ne odgovori. Ojoj. - Bog.
Že celo pot se čudno obnašaš. Spontani Dan mi je všeč.
Vsi smo skupek različnih verzij.
- In včasih... - Ja.
Tisti z zlato verižico. Prej ga ni bilo v skupini.
- Dobro. - Kaj dela?
Hitro zrastejo, kajne? Kateri je vaš?
Moja hčerka je v Stuttgartu.
- Iščem šolo zanjo. - To je pa daleč.
- Tu imam posle. - Kemija, astronomija, astrofizika...
Omenili ste posle v Iowi. S čim se ukvarjate?
- S koruzo. - Res?
- Imate to v kovčku? - Seveda.
- Dami. - Hvala.
- Za vami. - Ne, vztrajam.
- Dan? - Hej, ljubica.
- Prideš? - Ja.
Spoznavam gospoda iz nemškega Stuttgarta.
V srednji sem si dopisoval z nekom iz Stuttgarta. Naučil sem se malo nemško.
Nikomur ni treba vedeti.
Če boš povedal, kaj imaš v kovčku, bo to ostalo med nama.
- Kaj si rekel? -"Kje je diskoteka?"
- Ja. Dobro. - Ne skrbi. Prideva.
- Dobro. - Adijo, draga.
Prav. Bi plesal? Pokaži, kaj je v kovčku.
KORUZNA SEMENA
- Kaj je to? - Koruzna semena.
Povedal sem.
- Samo Nemec si? - Ja.
Sranje.
- Biološki laboratoriji so tam. - Kje je oče?
- Za fiziko pa tam. - Pogovarja se z Nemcem.
Za kemijo pa so tukaj.
Tam ni nikoli dolgčas. Pojdimo naprej.
Pokazala vam bom največji Van de Graaffov generator na srednjem zahodu.
Upam, da ste uživali v ogledu našega kampusa. Jaz sem.
- Hej. Pozno je. - Hej.
- Pojdimo naprej. - Ja.
- Kje je Nina? - Dovolila sem ji pozdraviti Trevorja.
Kruto bi bilo, če ne bi.
- V redu je. Kmalu bo nazaj. - Ja, sploh me ne skrbi.
Dobro.
Spelji se, Josh.
- Jaz sem. - Kdo?
Nina.
- Hej, kaj delaš tukaj? - Dolga zgodba.
- Smem naprej? - Veš kaj?
Daj mi hipec, da se oblečem, in šla bova na čaj.
Mojbog.
- O bog. - Čakaj malo.
O bog. Varaš me.
Monogamija je konstrukt zahodnjaške represivne civilizacije.
Mojbog.
Mislil sem, da se razumeva.
Dobro.
- Kaj se je zgodilo? - Kreten je. To se je zgodilo.
"Monogamija je konstrukt..." Kdo to sploh reče?
- Trevor. - Zelo mi je žal.
- Lahko gremo? - Odlična ideja. Pojdimo.
Hej, Beans.
Žal mi je. Pri tvojih letih sem...
Ne rabiš še ene očetovske pridige.
Hej, Beans.
Si že slišala za kjušu džitsu?
- Kaj? - Kjušu džitsu.
Borilna veščina iz 13. stoletja, ki s pritiskom na določene točke
povzroči hude bolečine brez trajnih poškodb.
Kako to veš?
Morda sem večji frajer, kot si mislila.
Nina, znebiti se moraš stereotipov...
Kaj praviš na tale stereotip,
ti neznosno pompozen, naduti hinavec?
Nasmešek.
Več si zaslužiš.
- Kaj si ji rekel? - Dal sem ji očetovski nasvet.
Bog.
Kaj je z ogledalom?
- Ogledalo. - Nisi slišala?
Ne.
Kamionet je švignil mimo. Vozil je najmanj 160 km/h.
- Kamni so kar leteli izpod gume. - Kristus.
Eden bi kmalu zadel vetrobran.
Kaj...
Dobro si ga. Dobro smo te. Prestrašil si se.
Si mami povedal, da nisem več pri časniku?
Ne. Si to hotela?
- Šalil sem se. - Ne. Jaz...
Razmišljala sem, da bi se vrnila.
Res? Kul.
Samo če hočeš.
Povem ti,
da si tvoja stališča zaslužijo biti slišana.
Hej. Ne nakladam.
Resno. Članek o vseprisotni korupciji
na Ministrstvu za izobraževanje... Mojbog. Kar zmrazi me.
- Si ga prebral? - Seveda.
Tvoj največji oboževalec sem. Vedno sem bil in vedno bom.
Pa tvoja mama tudi.
In brata.
Max ti še ni povedal.
Nasmešek. Madonca.
- Mojbog. - Ni bil.
- To je bilo... Ne. - Resno mislim. Ponosen sem nate.
Hvala.
Max je sit. V otroški sobi je.
Komaj čakam pravo posteljo.
Kaj je?
Nič.
- Živjo. - Živjo.
Jo boš umaknila?
Čakaj.
Ni četrtek.
Dobro.
Pizda.
Vau.
Kaj je bilo to?
Zdelo se mi je...
- Predolgo sva čakala. - To je bilo...
- Tako je bilo? - Bilo je...
Drugače.
- Dobro, upam. - Drugače...
Dana sem varala z drugim Danom.
- Tako drugače. - Ne. Bilo je...
Ne razumi narobe. Seksi je bilo...
Kaj te je pičilo?
Ne vem. Ker nismo doma ali...
Morda zaradi tvoje stoje in ko si zavpila: "Daj pivo!"
Si bil nekoč tak?
Drugi Dan.
Si se zaradi mene spremenil?
Ne.
Spremenil sem se, ker si prej nisem bil všeč.
Potem sem spoznal tebe.
Postal sem oče.
Prvič po dolgem času sem se dobro počutil.
Samo predaleč sem šel. Preveč sem se razpustil.
- Najbrž sem se zdel dolgočasen... - No...
- ...in te zanemarjal... - ...meni sta...
- ...tega ne bom ponovil. - ...všeč oba Dana.
- Res? - Ja.
Sem že tu...
- Kako priročno. - Ja.
- Halo? - Augie? Za nocoj velja.
Bar Aria ob 18h. Imaš vse?
Najboljše do zdaj, če smem pripomniti.
Ne bom deležen telesnega pregleda kot v Bogoti?
Tega mi ne dovoliš pozabiti, kajne?
Ko bom pozabil na tlesk rokavice iz lateksa.
- Si jim že povedal? - Delam na tem.
- Ni lahko začeti pogovora. - Postali bodo sumničavi,
ko bodo morali zamenjati imena in zapustiti državo. Kaj še čakaš?
Delam na tem, Augie. Nehaj me moriti.
Poslušaj, Jess.
Nekaj ti moram povedati.
O drugem Danu. Preden si me spoznala.
Oče? S kom se pogovarjaš?
Z nikomer. Sedi.
Punci še nista pripravljeni.
Kyllboi?
Zakaj nisi povedal?
Ne bi razumel, samo podaljšal bi mi prepoved.
- Izvolita. - Nisem te hotel kaznovati,
ampak te usmeriti še kam drugam.
Da bi imel prijatelje in bil bolj normalen.
Na tisoče prijateljev imam.
Ljudem sem všeč kot Kyllboi. Sebi sem všeč.
Ko sem Kyle, mi je nerodno govoriti z dekleti.
Nisem dovolj dober za bejzbol ekipo.
Nepomemben sem.
Kot Kyllboi pa sem dober, oče. Profesionalec.
Poslušaj. Tebi se zdi izguba časa,
a za to rabiš možgane in dobre reflekse.
- Zračne sile novačijo igričarje. - Morda se pa tega bojim.
- Pokazal ti bom. - Kaj?
- Kaj zmorem. - Lasersko streljanje?
Saj nisi resen.
En dvoboj. Če zmagam, lahko spet igram.
- Če zmagaš ti, prepoved ostaja. - Jaz ne dobim nič?
Prav. Kaj hočeš?
Žoganje. Kot sva nekoč počela.
Pol leta sva se na dvorišču vsak dan žogala.
Oče, nimam več 12 let.
Itak boš zmagal. Kajne, g. Možgani in refleksi?
- Dobro. Vso srečo. - Oplel si.
Pojdiva.
Ti si zelen, ti pa moder.
Ko te zadenejo, si pet sekund izključen. Zmaga tisti, ki prvi ubije tri.
Samo sprožiš?
Dvoboj smrti. Pripravite se.
Tri, dve, ena, boj.
Prizanesi mi.
Oče, daj no. Enega ti bom prepustil.
V redu.
- Prva točka. - Srečo sem imel.
Dobro. Prva.
Kako ti uspeva?
Ne, nikar...
Kyllboi, hotel si streljanje, ne pa skrivalnice.
Potuhnjenec mali. Dober postajaš, Kyle.
Vsaj ne rabim potrditve očetovstva.
Igra za zmago.
Konec igre.
Kyle, ne bodi jezen.
Prelisičil si me. Stručko si za lasersko streljanje.
- Ne, v osemdesetih sem bil otrok. - Takrat laserjev še ni bilo.
Daj no. Dober si bil. Hitro si se prilagodil in postal iznajdljiv.
Skoraj bi me porazil.
Priznati moram, da sem zelo užival.
Veliko mi je pomenilo.
Sva v redu?
Objemi me.
Močno. Ja.
- Tvoj stari ni slab, kajne? - Res ne.
Kaj praviš, mamacita?
Še zadnja etapa. Gremo?
- Vegas! - Gremo?
Maxie.
- Ljubim te. - Ljubim te.
Fantastično.
Dom. Dovoli mi priti domov.
Dom je tam, kjer sem s tabo.
Dom, dovoli mi priti domov.
Dom je tam, kjer sem s tabo.
Vegas!
To!
Donny Osmond.
Adele!
- Marička. - Poglejte, prosto parkirno mesto.
Kaj pravite?
Vau!
Tole je mega.
- Poglejte to! - Tla se svetijo.
Je vse to naše?
Madonca.
Vau. "Uživajte v apartmaju z vsemi možnimi dodatki.
Ob 19h imate rezervacijo v La Maison D'Or.
Hvala za izjemno članstvo. Levon." Kako lepo.
Kaj?
- Nina? - Ja.
Poglej banjo.
Za hip moram dol. Naj ne izpraznijo minibara.
- To ni mini. - Madona.
O bog. To!
Hej.
- Lepo igraš družinskega človeka. - Ne igram. To je moje življenje.
Si na poti noter kaj opazil?
- Nak. - Jaz tudi ne.
Zamočil sem, ker smo ustavili v Iowi, ampak uredil sem.
Potem pa uživaj zadnji večer kot Dan Morgan.
Z novimi imeni greste zjutraj v Vancouver.
Rešitelj si, Augs. Hvala.
- Ne zapravi vsega v Vegasu. - Nič ne obljubim.
Kako so sprejeli novico?
Ne vejo še. Jess bom povedal pri večerji.
- Predlagam japonsko restavracijo. - Zakaj?
Nimajo nožev.
Vau. Prelepa si.
- Vem. - Vau, res sem srečnež.
Vau!
Pridi.
Hej. Pazila bosta na Maxa.
Pod nobenim pogojem ne zapuščajta apartmaja.
V orjaškem minibaru je hrana. Nikomur ne odpirajta vrat.
- Jasno? - Jasno.
Pa tebi, Maxie?
- Razumeš? - Zabavajte se. Bodite pridni.
- Klinc gleda, kajne? - O ja.
Gremo?
Pojdimo.
Ja.
Navdušena sem.
Vau.
Pojdimo v HyperX. Hočem videti areno.
Ne. Nočem v areno, polno Kylov. Ne grem.
Ne bodi dolgočasna. Midva z Maxom greva.
Živjo, Elvis.
- Adijo. - Adijo.
- Malo naprej je. Všeč ti bo. - Mi že ni všeč.
Dobrodošli v areno HyperX. Pet minut do zadnjega kroga.
Zakon je.
- Smrdi kot tvoja soba na steroidih. - Hvala.
To je Ren. Oprosti. Tvoj oboževalec sem.
Hvala. Čakaj. Ti si...
- Kyllboi. - Videl sem tvoje prenose.
Hvala.
Hej.
Hočeš spoznati Valkyrae in druge?
Ja. Prav. Darilo imam zate.
- Prav. - Primi ga.
Najlepša hvala.
- Na naju. - Ja.
Komaj verjamem, da smo to naredili.
- Tukaj smo. - Ja.
Tukaj smo. Poslušaj...
- Nekaj ti moram povedati. - Čakaj.
- Pridi sem. - Kaj je?
O bog.
- Hvala. - Ni se treba zahvaljevati.
Oprosti. Prekinila sem te.
V redu je. Razlog za to potovanje...
- Hotel sem... - Bi malo popra?
Nočem popra. Rad bi bil sam z ženo.
Ne govorim francosko. Le toliko, da sem slišati elegantno.
Šel bom.
Tudi francosko govoriš?
Nekoč sem se učil francosko.
Čudno je, da nisi nikoli omenil, da govoriš dva tuja jezika.
Si dober?
Ne vem, že dolgo nisem govoril.
Potoval sem po svetu.
Kljub temu ti težko povem resnico.
Bojim se, da ti bom zlomil srce.
Ne vem, če me boš še ljubila,
ko boš izvedela, kdo sem.
Oprosti, da sem te zvlekel v to,
toda prisežem na življenje, da ne bom nikomur dovolil,
da rani tebe ali otroke.
To je noro seksi.
Zakaj je vse slišati bolje v francoščini?
Ker je melodičen jezik.
Morala se bova pogovoriti o tem, zakaj mi vsega tega nisi povedal.
Noro je, da nisi povedal.
Pomeniti se morava tudi o tem, kako čudaško se obnašaš,
odkar si nas odpeljal v Vegas.
Zdaj pa si želim samo biti tukaj s tabo.
Jesti hočem odlično hrano, piti predrag šampanjec,
uživati v tvoji družbi in morda...
fantastičnemu apartmaju pokazati gibe, ki jih še ni videl.
Meni se to zdi popoln večer.
- Kako visoko si? - Ascendant 3.
Resno? Boljši si od njega.
Fantastično.
- Ojoj. - Kako dolgo že igraš?
Odkar je igrica izšla.
- Kul, da je tvoj brat Kyllboi. - Res?
Ja, dober je.
- Je to tvoj... - Ne. O bog, ne.
- Tam sem ga našla. - Tam?
- Ja. - Samo družita se?
Čas je za finale.
Ekipa Valkyrae in ekipa iiTzTimmy na oder!
Pojdiva.
Vzemi Kyllboija.
- Si za stvar? - Za finale?
To je eden tistih trenutkov. Si za ali ne?
- Za. - Pojdiva. Ja.
- Ok. - Ne bodi živčen.
- Preprosto bo. - Hvala.
Lepo od tebe.
Niti ne. Sesuli ju bodo.
Kako ste?
Sedi, Kyllboi. Zraven mene.
- Imaš strelivo? - Poskusila naju bom blokirati.
Tu zgoraj.
Dajva.
- Odlično. - Dobro. Naslednji.
Konec stav.
- Pišuka! - Poklical bom otroke.
V redu.
Preveri vhod B.
- Dober strel. - Še zadnji.
Priletel je.
- Resno? Kaj je bilo to? - Lepa!
Carsko!
- Hej. - Hej.
Otroci se ne oglasijo. Greva nazaj?
Ja, pojdiva.
Jess, počakaj.
- So v redu? - Ja.
- Žal mi je, da sva prekinila večer. - Kdo pravi, da sva ga?
Daj mi 30 sekund, da se osvežim, potem pa se dobiva v postelji.
Prav.
Dobro.
Vzdušje.
ROMANTIKA
Ljubezenska meglica.
Jess!
Dan?
- Mojbog. - Tukaj si.
Dan?
- Iskal sem te. - Dan.
Dan.
Počasi, Coogan.
Našel si me. Zmagal si.
Izpusti jo.
- Ničesar ne ve. - Zdaj ve, Sean.
Ja. Takole bomo.
Najprej bom ubil tebe.
Potem njo.
Moj kolega v HyperX pa bo ubil tvoje otroke.
Kaj praviš?
Lahko pojasnim.
Normalno je. Prvič vsi bruhajo.
Daj mi hipec.
Kaj?
Mojbog.
Jess, kam greš?
V HyperX.
Hočeš, da povem, ali bi ti kaj rekla?
- Če bi kaj rekla? - Oprosti.
Govorim z neznancem, Sean. Jebenim neznancem.
- Jess. - Utihni!
Nočem slišati in nočem te gledati.
Najti hočem otroke,
ki so brez telefonov, ker si jih vrgel stran!
Kyllboi, samo še midva sva.
Ubij ga. Prebij se.
Pazi!
- Imam še eno življenje. - Dobro.
O ne.
- Sesuli smo jo! - O bog.
Vse je na tebi. Na levo. Dober strel.
- Lep. Še enkrat. - Že grem.
- Dajmo! - To!
Imamo zmagovalca!
ZMAGA
- Zmagala je ekipa Valkyrae! - To!
- Zelo na tesno je šlo. - Kyllboi! Kyllboi! Tako je.
- Kyllboi! - Aplavz!
- Kyllboi je. - Kdo je Kyllboi?
Kyllboi!
- Kyle? - Sranje. Kyle!
- Hej! - Kje je tvoj brat?
Hecna zgodba. Tam je.
- Ne. Drugi brat. - V redu je.
Z Renom je.
- Kaj? - Oprosti.
Vidita?
- V redu je. Max je v redu. - Hej.
- Okej. Pokliči. - Poslušaj.
Vem, da sta jezna... Meni ploskajo.
- Kaj ti je bilo? - Max je dobro.
Nimamo časa za to. Iz mesta moramo.
- Pretiravaš. - Čakaj. Zakaj odhajamo?
Zato.
- Jess, povej jima. - Ti povej.
Odhajamo, ker nas hočejo moji bivši kolegi ubiti.
- Iz avtomobilskega salona? - Ne šalim se. Vprašaj Maxa.
Bil sem morilec pod krinko. Nehal sem s tem, a so nas našli.
Največja šleva na tem planetu si.
Hvala. Gremo! Takoj!
Gremo.
Poišči izhod.
- Hitreje. Gremo. - Gremo, gremo.
- Oče? - Kaj?
Zamotil jo bom. Odpelji otroke tja. Takoj pridem za vami.
Gremo.
Jess, prihaja. Tu počakaj.
- Dobro. - Tu počakaj.
V redu je. Prvič vsi bruhajo.
Moramo iti. Gremo.
Hitro. Gremo.
Moje pravo ime je Sean.
Pri štirih sem ostal brez mame. Oče je bil nasilen.
Pri osemnajstih sem šel v vojsko.
Morda so bili zaslužni njegovi geni, toda raztural sem.
Najprej zelene baretke, potem Delta. Nato mi je pristopil McCaffrey.
Bivši SAS.
Urjenje je bilo zahtevnejše in vzel me je v poseben program.
- Priložnost za nekaj dobrega. - Kakšen poseben program?
Pospravili smo najhujše ljudi. Teroriste, gospodarje vojne, ugrabitelje.
Povsod, kjer jim vlade niso bile kos.
Pospravili...
- Koliko? - Šestindvajset.
- Ubil si 26... - Ne.
- Ne, bil sem na 26 misijah. - O bog.
- Devetintrideset ljudi. - To je še več!
- Štejemo tudi ta izlet? - Vse mrtve, Dan!
- Oče. - 43.
Vsi so bili slabi.
- Kakšen hinavec si. - Sami slabi ljudje.
Vzel si mi edino, kar obvladam, lažno nasilje, ti pa si serijski morilec?
- Za dobre si delal, kajne? - McCaffrey je bil zame očetovska figura.
Zaupal sem mu, a bil sem naiven. Začelo se je zakonito,
a je postal pohlepen in nas prodajal kot plačance
najboljšemu ponudniku. Ko sem to izvedel, sem odšel.
Izboril sem si svobodo, toda hrbet sem obrnil prijateljem,
mentorju, edini družini, ki sem jo takrat imel.
In od takrat te lovijo.
- Ja. - Sem pa res trapa.
Zato si tako skrivnosten in nikoli nočeš nikamor.
Zato ne maraš družbenih omrežij
in tehnologije.
Zaradi programja za prepoznavo obraza nisem imel izbire.
Poleg tega se mi družbeni mediji zdijo resnično odvratni.
- Bog. - Kaj bo zdaj, ko so nas našli?
Imam načrt.
V redu bomo.
Ta je tvoj.
Ta je tvoj, tale pa tvoj.
-"Molly Anderson"? - Ti imaš vsaj pravo ime.
Jaz sem Van. Vozilo sem.
Van?
Ne moremo se vrniti v Buffalo. Tega življenja je konec. Žal mi je.
Končno imam življenje in ti ga uničiš.
- Hvala, oče. - Kyle, vrni se.
Ne boš nam več govoril, kaj naj delamo.
- Nikoli. - Daj...
- 18 let laži. - Tak sem, kot ob poroki.
- Samo prej sem bil drugačen. - Drugačen?
Nisi bil v tolpi veganov, Dan.
To bi bilo drugače. Najet morilec si bil.
Hotel sem te zaščititi.
- Najina ljubezen je bila resnična. - Resnična? Resno?
Tako zelo, da mi nisi povedal, v kakšni nevarnosti smo?
Kaj si sploh mislil?
Da bom to izčvekala med dopisovanjem z drugimi mamami?
- Ne. - Si se bal, da te bom zapustila,
ko bom izvedela?
Smo ti služili za kritje kot dolgočasna predmestna družina?
- Ne. - Gotovo si nas preziral, kajne?
Prebijanje iz dneva v dan, brisanje otroških riti, vožnja enoprostorca.
Obožujem enoprostorca.
Najprej si James Bond, zdaj si pa kaj?
Normalen.
Normalen tip z normalnim, čudovitim, popolnim življenjem.
Samo to sem si želel.
Bila si deseterobojka. V Atenah bi dobila medaljo.
- Ti je kdaj odveč biti mama? - Včasih.
Ja.
Nočem biti tak.
Rada bi ti verjela.
Res.
A če sem iskrena,
te srečnejšega kot na tem izletu še nisem videla.
Izlet, na katerem si ubil štiri ljudi. Si to res ti?
Tujec si. Sean.
"Archibald Anderson."
Prekleto, Augie.
Zjutraj z otroki odhajam.
- Jess, ni varno. - Ni varno s tabo.
Tebe lovijo, ne nas. Od zdaj naprej jaz odločam o sebi in otrocih.
Jess.
Živjo. Hvala, da si se oglasila. Vem, da je pozno.
Rabim pomoč za potovanje z družino.
- Kam greste? - Daleč od tu in od tebe.
- Kam? - Ne tiče se te.
Kaj? Pa kaj še. Ne morete na letališče. Tam bodo čakali.
Saj ne gremo. Drugače sem se dogovorila.
- Kako drugače? - Ne smem povedati, da te zaščitim.
Jess... Res? Daj no.
Jess. Prosim. Ni varno.
Uredi, da bo varno. Potem pa se nas izogibaj.
Je to za nas?
Ne bi rekla. Nemogoče.
- Živjo. - Gwen.
Kaj delaš tu? Tega nisem pričakovala.
Blizu sem imela postanek in prišla sem po vas.
Dobro.
Živjo. Vidva sta Molly in Van.
Jaz sem Gwen. Živjo, malček. Na krovu je zajtrk, če želite.
Ja.
- Hvala. - Jessica, kaj je narobe? Si dobro?
Kaj je bilo? Kje je tvoj mož?
Sprla sva se.
Ojoj.
Morda mi lahko pomagaš z mojo težavo z moškim.
- Kaj praviš? - Z veseljem.
V Buffalu sem ti omenila bivšega.
- Ja. - Več let sva bila skupaj.
Dobro je bilo. Zelo dobro.
Telesno se nisva mogla nasititi drug drugega.
Mislila sem, da je pravi, potem pa je vse zavrgel.
Poročil se je s čisto drugačno žensko od mene.
Najhuje pa je...
da je neznosna.
- Si jo spoznala? - Morala sem.
Z njo si je ustvaril življenje.
Morala sem videti, kaj ima, česar jaz nimam.
- Kaj si naredila? - Kar znam najbolje. Zbližali sva se,
pridobila sem si njeno zaupanje in čakala, da se ujame v mojo past.
Nekaj sem pozabila v taksiju. Molly?
- Ja? - Vzemi brata.
Pridi. Odhajamo.
Rekel sem, da se ne vmešavaj.
Kdo ti jih je pripeljal na pladnju?
Rabil si me. Seana poznam bolje, kot ga boš ti kdajkoli.
Z njimi naredi, kar hočeš, Briga me.
Samo Seana hočem. On je moje plačilo.
- Nisi mogel odnehati, kajne? - Predobro me poznaš.
Predam se, mojo družino pa pusti.
Pustim naj jih?
Zamujaš, kolega.
- Če jih raniš... - Pridi ponje.
- Na javnem kraju. - Pozabljaš, kdo je v sedlu.
Čez pol ure pridi v stari kazino Poseidon na severu mesta.
Sam.
Pridi ven!
Živjo, stari prijatelj.
- Tudi tebe je vpregel, Spiros? - Vse je vpregel.
Za mano.
Sam je.
Kako lepo.
Lahko bi bil že daleč stran,
a se bo predal, da reši družino, ki ga je zapustila.
Mi boš vrnil denar, ki sem ti ga posodil v Maroku?
Če boš čez deset minut še živ, ti bom vrnil z obrestmi.
Škoda. Čudovit kraj.
Čez deset dni ga bodo porušili.
Vse tole je zame? Polaskan sem.
Kako je družina?
Katera?
Prihajava.
- Prišel je. - Ste v redu?
- Me ne boš objel? - Zakaj bi zdaj začela, očka?
- Kaj? - Tvoj dedek sem, Kyle.
O bog. Angleži smo.
Ti ni povedal?
Ne. To je izpustil iz govora o tem, da ne bo več lagal.
- Rekel sem, da je očetovska figura. - Ni isto, Dan.
To je dobro, ne? Menda ne bo ubil svojih vnukov.
Z mano naredi, kar hočeš, njih pa izpusti.
Kaj misliš, da hočem, Sean?
Mojo smrt.
Tvoje pokvarjeno srce misli, da sem ti storil krivico.
Moj sin si.
Moja zapuščina.
Vse sem vložil vate, ti pa si to zavrgel.
Zapustil si me in mi zlomil srce. Ja, hotel sem, da bi bil mrtev.
Zadnje dni pa se je nekaj zgodilo.
Pobil si vse, ki sem jih poslal za tabo.
Postal si morilec, za kakršnega sem te izučil.
- Ne, nisem več tak. - Pa kaj še.
Boš zanikal, da si zadnje dni užival kot že leta ne?
Ko si pobil moje može,
sem začutil nekaj, česar že dolgo nisem.
- Ponosen sem bil na sina. - Za kaj sploh gre?
Me nočeš ubiti? Kaj sploh hočeš?
- Da se vrneš. - Kaj?
Po tvojem odhodu ni bilo več dobro.
Za nikogar od nas.
Hočem, da moj sin dela z mano v družinskem poslu.
- Saj menda ne boš sprejel, oče. - Molči, Kyle.
Vsi pridobimo. Vrneš se, kamor spadaš,
in si to, za kar si rojen.
Jess in otroci se varno vrnejo v Buffalo.
Tudi sami tako hočejo.
Gotovo je bolje od trgovanja z avti.
Toda brez stikov. Ne smeš se spet pomehkužiti.
Njihov oče sem. Ne bo šlo.
Žal mi je, da to slišim.
Začni z ženo.
- Ne! - Ni tretje možnosti!
Ali se bo vse končalo tukaj
ali pa boš dal družini, kar hočejo, in še več!
Naj bo.
Dobro.
Spiros, družino pospremi na letališče z našim blagoslovom.
Očka.
- Oče, prosim. - Rad te imam. Za vedno.
- Očeta ne moremo kar zapustiti. - Kaj naj naredim?
Moja naloga je, da vas varujem. Mama sem.
Potem pa bodi mama, ki dvigne avto.
- Kaj? - Saj veš, mama.
- Otroka ima in dvigne avto. - Saj veš. Avto mama.
Ne razumem vaju.
To je urbana legenda, ga. Morgan.
Otrok je ujet pod avtom.
Mama dobi moč in z golimi rokami dvigne avto.
Predlagata, da me premagate in rešite njunega očeta.
- Hvala. Točno tako. - To vam odsvetujem.
Halo, utihni.
- Vajin oče se je odločil. - Misliš, da to hoče?
O očetu govorimo.
Peljal me je na maturanca, ko se Trevor ni prikazal.
Za šolo nas zbuja z butastim rapanjem o sredah.
- Lepo. Moj oče tega nikoli ni počel. - Lahko utihneš, Spiros?
Hej, nehaj.
Otroci.
Brez očeta nismo družina. Mora vedeti, da tega nočemo.
Sinoči smo rekli, da to hočemo, ampak nočem.
Če bo še to hotel, naj bo tako. Ampak mora vedeti.
Misli, da ga nimamo več radi.
Ne more se tako končati.
Max.
Nisem te previla. Moram te previti, da ne dobiš izpuščajev.
Pozabila si plenice.
Ojoj. Ojej, tale je pa polna.
Sranje.
Morda bo v redu.
Ali pa ne.
Kaj bomo zdaj?
Poiskat gremo očeta.
- Pusti naju malo sama. - Čez deset minut gremo.
Hotela sem te ubiti.
A ko sva že tu...
Bolje.
Fino, pretvarjajta se, da me ni tu.
- Nič ne bo. Ženo imam. - Imel si jo.
Zdaj si prost.
A ni dober občutek, ko si spet tam, kamor spadaš?
Tega je že dolgo.
Nisem pozabila tvojih trikov.
Jaz pa ne tega.
Vedela sem, da si isti.
Ne moreš se mi upreti.
- Vulkanski stisk vratu. - Kjušu džitsu.
Hej. Samo računalničar sem.
- Zelo mi je žal. - Ker si jo šlatal ali za 18 let laganja?
Za oboje. Za vse.
Zveži ga.
- Ja. Ti. - Daj.
Hotel sem ti povedati, a nikoli ni bil pravi čas.
- Nikoli? - Kdaj naj bi ti povedal?
Na prvem, drugem zmenku? Ko si bila noseča z Nino ali na četrtem?
- Kaj? - Izračunaj, Nina.
Vse od tega bi bilo bolje. Povedati bi moral, da bi se sama odločila.
Prav imaš. Bil sem neumen in sebičen.
Zaljubljen sem bil vate.
Že od prvega srečanja si mi pomenila vse.
Pomembno mi je samo to, da sem tvoj mož in njihov oče.
Prisežem, da ti ne bom ničesar več skrival.
Kje je Spiros?
Ni s tabo?
Hej. Vsi govorijo o Kyllboijevem dosežku v HyperXu sinoči.
- Res? - Ja.
Kyle. Manj govori in ga zveži.
Oprosti.
Ne me basat. Dron Sky Raven?
- Carsko. - Previdno.
- Super mulca imaš. - Daj slušalke.
Model!
Kyle. Daj mi to.
Nisi nasprotnik tehnologije.
Razturaš.
NAČIN LETA: ROČNI
- Prihajajo. - Kaj?
- Pojdite na streho in se skrijte. - Ne greš tja.
Samo tako bo tega konec in bomo šli domov.
Lahko gremo v Kanado in smo Andersonovi.
- Prosim. - Prepozno je.
- Ne boš se jim predal. - Ne. Spravil nas bom domov.
Prav.
NEVARNOST EKSPLOZIV
Imam načrt.
Tokrat bom zadnjič tisti moški. Za nas.
- Oče, preveč jih je. - Imam nekaj, česar oni nimajo.
Kyllboija.
Moje oči in moja ušesa boš. Računam nate.
Pojdimo. Zmigaj se, Kyllboi.
Kyle, na istem kanalu sva.
Preiščite vsako ped atrija.
Dvigalo prihaja!
K vratom dvigala. Takoj!
Ko bo priložnost, streljajte, ker bo on tudi.
- Ga imaš na muhi? - Ne vidim ga še.
Tu ga ni. Čakaj.
Kaj imaš?
V kritje!
Matervola.
Hej, si videl koga?
Zgoraj je!
Sranje.
- Govori, Kyle. Moje oči si. - Na desni je čisto. Pojdi.
Oče, na tvoji levi.
Oče, si v redu? Moški pred tabo.
Moški za tabo.
- Odlično, Kyle. - Trudim se.
- Povej, Kyle. - Imajo dron.
Pazi. Za zaveso.
Daj ga, oče.
Spet ti.
So te pometli z oddelka 3?
Spet te bo treba.
Gwen, kje si?
Gwen?
- Gwen? - McCaffrey?
Kaj se dogaja?
Fant ima dron. Poišči ga.
- Odnehaj, oče! - Ne streljajte!
- Si si premislil, Sean? - Ne, lahko si pa ti.
- Prekliči vse skupaj. - Nisi sposoben ubiti svoje družine.
Jaz pa sem. Dajte ga!
Gremo. Spodaj. Gremo.
- Čakaj. Ne. - Pazi na brata in ne črhnite.
Maxa za nobeno ceno ne izpusti.
Jessica.
Si to ti?
- Govori, Kyle. - Gwen je zgoraj.
Vem, kdaj je pištola prazna. Olajšajmo si.
Razen če misliš, da si močnejša.
Mama se bo tepla z njo.
Misliš, da si močnejša,
ker hodiš na tečaj kickboksa v nobel pajkicah?
O ne.
Si se naučila na tečaju?
- Ja. - S tem se preživljam.
Medtem ko si ti rojevala in zbirala kupone,
sem jaz pobijala diktatorje.
Vrni se k materinstvu in vzgoji. Ker si bedna.
Kyle, kaj vidiš?
Še devet jih je. Štiri na desni in pet pred tabo.
Nimam več streliva, Kyle.
V kritje, oče. Prihaja moški. Skoči čez nizek zid.
- Lahko bi omenil mizo. - Oprosti.
Znebi se tistega na levi.
Oče, moramo se premakniti.
Kyle. Tipa spodaj ženi skozi preddverje.
Prav, lovim ga.
Naj se približa.
Proti meni gre.
Primi Maxa. Mami moram pomagati.
Govori, Kyle.
Dva, vključno z dedkom. Moški na desni!
Na tvojem mestu ne bi šel tja, Sean.
Mama je ranjena. V hudih težavah smo.
Pamža.
Motil sem se o tebi, Sean.
Neuporaben si.
Družina te je pomehkužila.
Zaradi njih nisi osredotočen na boj.
Živjo. Greste kam?
Ne skrbi zanjo. Super je.
Tista tvoja poteza je bila zelo slaba ideja.
Če ti kaj pomeni, otroke nerada pobijam.
- Kateri bo prvi? - Nisva še končali!
Mama. Ne!
Bum.
- Mama. - Daj no. Umri že.
Mama.
Poglej tole.
Saj nisi resna.
Deseterobojka pa taka. Oprostite. Nič osebnega.
Ali pač.
Že spet.
Tale pa ne odneha.
Še devet disciplin je, mrha.
O bog, mama.
Kar se mene tiče, je tole dejanje usmiljenja.
Prihranil ti bom 20 let trgovanja z rabljenimi avti.
Servisno pregledanimi.
Zbogom, Sean.
Dedek! Čakaj!
Gotovo misliš, da te sovražimo
za vse, kar je bilo v zadnjih dneh. Morda bi te morali.
Toda družina je najpomembnejša na svetu.
Ko te gledam, ne vidim samo hladnokrvnega morilca.
Vidim svojega dedka.
Morda lahko živimo naprej...
kot družina.
Če misliš, da me boš s tem govorom omehčala...
Iskreno...
Hotela sem pridobiti nekaj časa za tole.
Ljubi.
- Oče. - Hej.
Hvala.
Živjo!
Vau!
ŠEST MESECEV POZNEJE
Dobrodošli v opoldanskih poročilih.
Izvedeli smo nove podrobnosti o tajni paravojaški skupini...
Hvala.
...odgovorni za odmevne atentate skozi več desetletij.
To zgodbo je razkrila srednješolska novinarka Nina Morgan.
Mrtev si.
Drek. Rekel si, da bosta dva sovražnika.
Lagal sem. Sam, to je bilo bolje. Močneje se ga loti.
- Nočem ga raniti. - V redu bo. Nizek je, toda močen.
Oprosti. Zakaj tebe 20-krat ne butnejo ob kombi?
- Ker je to moja firma. - Et voilà!
Fantje, čakajo me družinske obveznosti.
Augie, ti prevzemi.
Hitreje!
Nekaj dni me ne bo! Hočem, da si me zapomnite!
- Hej, gremo. - Dobro. Odjavljam se.
Pohitimo, da ne bo gneča!
Daj no. Ne bom šla v šolo v tej pošasti.
- Kako si mogel? - Ne krivi mene.
Levon je uporabil vse popuste in točke. Ne veš?
Smo platinasti elitni super diamantni člani.
Imam hrano in zemljevide.
- Pojdimo. - Lepo.
- Telefone, prosim. - Resno?
- Ja. Ujemi ga. - Izvoli.
- Hvala. - Če ga vržeš, te bom ubila.
- Fuj. - Groza.
Bo tako do Kalifornije?
- Ja, vso pot. - Vsekakor.
- Pridi. - Ja.
- Migaj, migaj. - Jaz bom tole.
- Bip, bip. - Gremo.
Ena, dve, tri! Izlet!
VOZI ALI UMRI
TRGOVEC Z AVTI DOBIL DESET KAZNI V ENEM DNEVU
USLUŽBENEC MESECA
POŠKODBA PRI PADCU? ČE NE ZMAGAMO, NE PLAČATE
ADIJO, TREVOR!
PORUŠILI IGRALNICO POSEIDON
VESELE PRAZNIKE VAM ŽELIJO MORGANOVI
- Ojoj, skoraj bi pozabil. - Kaj?
- Poslovite se od njih. - Ne!
Zakaj?
- Mater. - Ni smešno.
Rabila bom čustvenega moškega ali žensko, da me navduši.
Fino se počutim v nobel čevljih. Hočem zgledati carsko.
Ker preveč skrbim, bom rabila dvojno mero v kozarcu.
Naj me povzdigne, naj me potlači, tako se zdaj počutim.
Depresivna sem in pod pritiskom.
Predobra sem za tale stres. Ja.
- Ali pa sem bila. - Bila.
Kdo je to? Janet Jackson?
Prevedla Lidija P. Černi