Tată!
Tată?
Nu te apropia de mine!
Ușor, tată. Sunt eu, Esa.
Esa?
Da, tată, eu sunt.
Dă-mi cuțitul, bine?
M-am săturat de asta, Esa.
Nu mai suport.
Înțeleg, tată.
E peste tot. Nu mai pot face asta.
Înțeleg, tată.
Acum dă-mi cuțitul, bine?
Tată, ce s-a întâmplat?
Tată, vom găsi împreună o soluție, bine?
Tată!
Te rog, calmează-te.
Sunt eu, Esa.
Poate…
e singura mea scăpare din asta.
Te rog, dă-mi cuțitul, tată.
Tată? Te rog…
Te rog, ascultă-mă.
Tată…
Te rog, ascultă-mă.
BLESTEMUL FAMILIEI
LIVRAREA
CU DOUĂ ZILE ÎNAINTE
A zis că-i pulsează capul.
I-am dat.
I-am dat ibuprofen
și paracetamol.
Nimic nu pare să funcționeze.
Nu puteți ajunge mai repede?
Înțeleg.
Bine, domnule doctor.
Bine.
Mulțumesc.
Esa?
Da, tată?
De ce se agravează?
Încă te doare?
Vezi ceva?
Dă-mi să văd.
- În partea asta? - Da.
Nu e nimic acolo, tată.
Simți cum pulsează?
E de nedescris.
Parcă
mi se mișcă ceva în cap.
Te-ai simțit așa
și când ți-a crescut colesterolul.
Ce ai mâncat ultima dată?
N-am mâncat nimic neobișnuit.
De data asta se simte diferit.
Durerea e suportabilă?
Doctorul nu e disponibil acum.
Va veni cât de repede poate.
Nu cred că doctorii pot vindeca asta.
Atunci, cine?
Vânzătorul tău preferat de tocăniță?
Vei avea dureri mai mari de cap și îți va crește colesterolul!
De obicei, oamenii au dureri de cap
de la facturi.
Dar m-am ocupat deja de ale tale.
De data asta e diferit, Esa.
Cum spui tu.
Acum trebuie să te odihnești.
Spune-mi dacă ai nevoie de ceva.
- Bine. - Odihnește-te.
Ce-a fost asta?
- Scuzați-mă, domnișoară. - Da, Asep?
El e noul grădinar.
- Îl cheamă Harun. - Bună, Harun.
Cu tine vorbește.
Eu sunt Wulan.
Eu sunt Harun.
- Ipah. - Da, domnișoară?
Oferă-le cafea sau micul dejun.
- Da, domnișoară. - Bine.
- Mersi, Ipah. - Da, domnișoară.
Harun, sper să-ți placă să lucrezi aici.
- Da, domnișoară. - Mergeți.
- Mulțumim. - Mergeți.
Asep. Te rog să-mi pregătești mașina.
- Sigur, domnișoară. - Mulțumesc!
Au trecut 20 de ani,
iar masacrul din 1998 din orașul Banyuwangi
încă lasă o rană adâncă
familiilor victimelor.
În plus, niciun făptaș nu a fost arestat
și judecat pentru incidentele
în care au decedat 115 persoane.
Zeci de rude ale victimelor
au protestat azi-dimineață în fața Parlamentului.
Fiul meu nu era șaman de magie neagră,
dar a fost victima tuturor acestor lucruri.
I-au tăiat gâtul…
E prea devreme să fii așa serioasă.
Îmbătrânești mai repede așa.
Muzică dată tare așa devreme?
O să te doară urechile.
Ce? Nu te aud.
- Cafea? - Sigur.
Azi e marea mea prezentare, tată.
Urează-mi noroc.
Am văzut lumina aprinsă aseară,
deci tu munceai?
Da. Făceam ultimele modificări.
Nu uita să folosești o abordare personală.
Cu sentimente.
Investițiile n-au legătură cu sentimentele, tată.
Greșești.
În afaceri, factorul care determină succesul sau eșecul sunt sentimentele.
De exemplu,
trebuie să-ți citești clienții.
Clienții preferă să audă cuvinte simple și curate
sau unele pretențioase?
De asta trebuie să-ți folosești sentimentele.
Adică pretențioase ca tine?
- De ce ai răspuns? - Bună dimineața!
Pretențios, adică a comandat cotlete de miel
- …tocmai din Noua Zeelandă. - Nu e ceva pretențios.
Eu doar apreciez carnea de calitate.
Am comandat cotlete de miel.
Gătești tu în seara asta, da?
Super. O să gătesc ceva bun, ca să-ți crească burta.
Wulan.
Ai auzit o bufnitură aseară?
Da.
- Vezi? - Una puternică.
Și Wulan a auzit-o, scumpule.
M-a trezit.
Ai auzit și tu?
Dar nu și tatăl tău.
Nici cel mai puternic zgomot din lume
nu-l va trezi din somn.
O fi fost un accident de mașină.
Un accident de mașină deasupra unei case? Prostii.
Bună dimineața!
- 'Neața! - Am auzit și niște pași.
Bună dimineața!
- Hai la masă. - Iar ai învățat toată noaptea, Wisnu?
Nu, tată.
Dar m-a trezit un zgomot și n-am mai putut adormi.
Vezi? Doar tu ai dormit buștean.
- Buștean? - Doar tu n-ai auzit!
Ce vrei la micul dejun?
Pâine prăjită, te rog.
- Mersi. - Mamă, vrei suc?
Mă scuzați. Un pachet pentru doamna.
A, da.
Lasă-l în camera de zi, te rog.
- Da, doamnă. - Mulțumesc, Ipah.
Hei, Wulan.
Uită-te la pâinea prăjită.
Viermi. Cum au ajuns aici?
Viermi?
Cum…
- Cum au ajuns acolo? - Scumpule.
Du-te și verifică.
Pune-o cum trebuie, ca să nu cazi.
Ce e?
Ușor.
Ai grijă, Harun.
Ce e acolo, Harun?
N-am sunat ieri la deratizare?
Ai găsit ceva?
E ceva acolo?
- Am găsit ceva, domnule. - Ce e?
E imens!
- Ce? - Ce ai găsit?
- Ai grijă. - Ce e?
Calmează-te, dragă.
Ce-i aia?
Cum a ajuns acolo?
Ce-i aia?
Cum a ajuns o zibetă moartă acolo?
- E plină de viermi. - Nu pot…
- Eu am plecat. - Arunc-o.
- Arunc-o, Harun. - Da, domnule.
- Cum a ajuns acolo? - Habar n-am!
- Wulan, sună la deratizare. - Bine, tată.
- Eu plec la serviciu. - Ai grijă cum conduci!
- Dragă? - Nu!
- E în regulă, dragă. - A scos-o?
A scos-o Harun,
trebuie doar să facem curat.
Ai calculat profitul de anul trecut al fiecărei companii?
- Da. - Bine.
- Estimările de la an la an? - Le-am făcut.
Bine.
- Raportul datorie-echitate? - S-a făcut.
Scuze, mă cunoști.
Vorbim despre doamna Liliana. O clientă foarte importantă.
Dacă reușim s-o convingem, vor veni și alți investitori de același nivel.
Iar ușa ta către titlul de asociat junior va fi deschisă.
Liniștește-te, Otto. O s-o cuceresc.
Nu-ți face griji, bine? Pe curând.
Nu te presez.
Aceste afaceri merită investiția,
doamnă.
Dar considerăm că cea mai mare investiție ar trebui alocată
companiei PT London Borneo, numită și Lonbor.
Sigur ați auzit de compania aceasta de procesare de palmieri din Kalimantan.
În urma evaluării noastre, cu Lonbor,
veți ajunge la o marjă anuală de profit
de cinci la sută.
Otto vrea să spună că din calculele noastre
reiese că puteți obține un profit anual de cinci la sută cu firma PT Lonbor.
Așa!
Așa se explică lucrurile.
Nu e nevoie să folosești cuvinte englezești.
Nu le înțeleg.
Cum te cheamă, draga mea?
Wulan, doamnă.
Otto, vreau ca ea să fie mereu în echipa mea, bine?
Sau te plesnesc peste cap.
Da, doamnă.
Trimite-mi detaliile, te rog.
Da, doamnă. Vi le trimit acum.
Le vreau și pe e-mail.
Da, doamnă.
E o iritație ușoară.
E cauzată de…
Uitați care-i treaba.
Nu pot face nimic
dacă alegeți să rămâneți acasă.
Sugestia mea e să mergeți la spital.
Când o să aflu cauza,
- …o să fie… - Nu, nu merg.
Tată, nu fi așa.
Mulțumesc că ați venit, domnule doctor.
Odihniți-vă.
- Vă conduc, domnule doctor. - Mulțumesc.
Nu-l băgați în seamă. Îmi pare rău pentru cum s-a purtat.
Nu-i nimic.
Dar data viitoare când mai are dureri,
du-l la spital.
Desigur.
Eu voi pleca.
Mulțumesc!
A fost o nebunie, Wulan!
Știi cine e?
Peștele cel mare din Semarang.
Așa e.
Toate investițiile ei sunt profitabile.
Și ai convins-o! Bună treabă!
- Al naibii de bună! - Mulțumesc, Otto.
M-am entuziasmat prea tare.
Dacă o convingem, vom avea un portofoliu grozav.
Ceea ce înseamnă mulți bani!
Răspunde. Eu am o întâlnire cu crosa de golf.
Distracție plăcută!
Bună, Prita!
Fată, hai să luăm cina.
Ce-i cu tine?
- Diseară? - Da.
Scuze, dar o lăsăm pe altă dată.
Am de terminat un raport.
Ce jalnică ești. Mereu lucrezi.
Uite cine vorbește!
Vin data viitoare. Promit.
- Bine. - Bine, pa!
Alo?
Alo? Cine e la telefon?
Wulan.
Tata a ajuns la spital după ce a aflat
că ai anulat nunta.
Ești egoistă!
Te rog!
Nu cer toți banii înapoi,
doar o parte.
Da.
Măcar nu-mi cereți prețul întreg.
Normal că n-am vrut să se anuleze nunta fiicei mele.
Nu-i așa?
Dar s-a întâmplat,
nu putem face nimic.
Da, știu.
- Bună, te-ai întors. - Sigur putem găsi o soluție convenabilă.
- Da, tată. - Ești gata de gătit?
Da, dezgheț cotletul de miel.
De ce ai făcut asta? Mama se va supăra.
Îi fac o favoare. Și ție.
Ca să vă puteți vedea de viață.
Ca să vă puteți concentra pe alte lucruri.
Nu e așa de ușor, tată.
Le-am făcut probleme multor oameni, mai ales mamei.
Îi e greu să anuleze atâtea lucruri.
E în regulă, asta o s-o țină ocupată.
Poartă-te frumos cu soția ta.
Glumesc!
Nu trebuie să fii așa serioasă.
Wulan.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Ai grijă. - Despre ce?
Despre ce?
Nu te mai simți vinovată,
bine?
Uite.
Eu, mama ta și fratele tău am fost afectați
de decizia ta.
Dar tu îți cunoști situația mai bine ca oricine.
Cât timp ești sigură că ai luat decizia corectă,
ține-o tot așa.
Noi, ca familie, te vom susține.
Bine?
Acum zâmbește pentru mine.
Așa te vreau.
Bine.
Mulțumesc, tată.
Și mulțumesc pentru sfatul de dimineață.
Abordarea personală chiar a funcționat.
Vezi? Am mereu dreptate.
Te rog, a fost doar o dată.
- Te înșeli. - Ba nu!
Esa!
Tată? Ce s-a întâmplat?
Esa, mă dor ochii atât de tare!
- Calmează-te, tată. - Mă dor!
Așează-te mai întâi.
Să mergem la spital, cum a spus doctorul, bine?
Așteaptă aici, să-l sun,
poate mai e prin zonă.
Așteaptă aici!
Domnule doctor, unde sunteți?
Sunteți departe?
Esa!
- Esa! - Ce s-a întâmplat, tată?
- Mă dor ochii atât de tare! - Tată!
Rezistă, tată.
- Esa… - Aproape am ajuns, tată.
Domnule doctor?
Vă rog să așteptați afară.
- Doamna infirmieră? - Da, domnule doctor.
Scuzați-mă, domnule.
Lăsați-mă să văd, domnule.
Mă doare.
De cât timp e așa?
Mă doare.
N-are rost să le ascunzi de mine.
Ce test ai mâine?
Fizică. E ultimul.
După aceea, sunt liber.
Serios?
Ține minte ce mi-ai promis.
Că nu mai iei pastile după ce termini cu testele.
Da, promit.
Nu-mi mai face promisiuni deșarte.
Promit că asta va fi ultima, surioară.
Astea sunt pentru aniversarea părinților?
Da, le-am cumpărat.
M-am gândit că vrei să contribui la cadoul meu.
Da.
Dar tu trebuie să cumperi felicitarea.
Bine, o să cumpăr una.
Și trebuie să-l împachetezi perfect, da?
E ca și făcut.
Și tortul?
Ce tort?
- Ai uitat? - Glumeam! De căpșuni, nu?
Nu poți să-mi tot faci asta.
Eu mi-am făcut partea.
Nu sunt responsabil pentru datoriile tale nesfârșite.
Nu mai sunt responsabilitatea mea.
Wulan?
Iar vorbește cu vrăjitoarea?
Cu cine altcineva?
Am plecat.
Ne vedem la cină!
Asta-i tot ce poți, tată?
Nu fi încrezut. Mentalitatea unui campion poate răsturna situația.
O să vezi.
- Ce mentalitate? - Wisnu.
Ieri am jucat golf
- …cu unchiul Rudi. - Și?
A zis că Michael va fi din nou primul în clasă semestrul ăsta.
- Ce? - Da.
- Asta a zis. - Spune-i
că de data asta, Michael va fi al doilea, iar eu voi fi primul.
- Ești sigur? - Desigur!
Zilele trecute, în timpul testului, era evident că Michael se chinuia.
Dar tu?
Te-ai chinuit?
Sigur că nu. Am învățat mult.
Și, pe lângă asta…
Sora lui Michael e drăguță.
Nu, o prefer pe cealaltă.
- Pe fata mai mare? - Ai grijă!
- Ai trișat! - Vezi?
Vezi? Ți-am zis că se întoarce roata!
Acum adu-mi ceva de băut!
Delicios!
Vom servi cotlete de miel.
Eu îl vreau în sânge, te rog.
Sigur.
Dar tu trebuie să speli vasele și să fie curate. De acord?
Da, e floare la ureche.
N-o vărsa, Wisnu!
Trebuie să mă grăbesc, tata trișează!
- Unde mi-e băutura? - Mereu ești neglijent.
Rozmarin…
Nu mai servim cotlete de miel la cină.
- Ce? - De ce?
Tată, ar trebui să faci un duș.
Ciudat, cum au ajuns viermii acolo?
Ce? Viermi?
De unde ai luat cotletele, tată?
Nu sunt de la locul obișnuit?
Să comandăm pizza sau aripioare de pui.
E o nebunie, dacă stai să te gândești.
Erau viermi acolo sus
și pe carnea pe care tocmai am cumpărat-o.
Poate că au fost „trimiși” de cineva.
- Ca o livrare? - Prostii.
Despre ce vorbești?
Nu asta am vrut să spun.
I s-a întâmplat și prietenei mele, Rika.
A, Rika, fata cea mare?
- Cine? - Întreabă-l pe el.
Da, Rika, fata cea mare.
Vezi? Iar am dreptate.
Într-o noapte, toți din casa ei au auzit o bubuitură puternică.
L-a trezit pe frățiorul ei și l-a ținut treaz toată noaptea, plângând.
Bebelușului îi era foame.
Nu e nimic ciudat în asta.
Dacă bebelușul se trezește plângând, îi e foame.
Nu, nu asta am vrut să spun.
- Te gândești prea mult la asta. - De acord.
A doua zi, tatăl lui Rika a rămas paralizat.
Îi ieșea mucus din picioare. Și duhnea.
Termină, Wisnu. Suntem la masă.
Mamă, vorbesc serios!
- Ar putea fi diabet. - Tata are dreptate.
Ipah, adu toată sticla, te rog.
Când l-au dus la doctor, doctorul și-a ridicat mâinile.
Așa?
Nu asta am vrut să spun, tată.
- Nu au găsit cauza bolii. - Ascultă-l.
Ascult, dar a spus că doctorul a ridicat mâinile!
E doar o expresie, tată.
Să ascultăm toată povestea.
Da. Bine. Scuze. Îmi cer scuze, bine?
Doctorii n-au putut spune ce e.
Rika a spus că era un fel de magie neagră.
- Nu există magie neagră. - Da.
Nu-i așa?
Sigur că există.
E clar că a fost un blestem.
Blestem?
Vrei să spui că a fost magie neagră?
Tatăl lui Rika a murit la scurt timp după aceea.
A murit din cauza bolii.
Sau poate de bătrânețe.
Odihnească-se în pace.
Dar îmi amintesc că,
atunci când eram mică,
în satul meu, viermii erau mereu asociați cu magia neagră.
Vezi? Mama mă crede.
Nu asta am vrut să spun.
Doar îți spun o poveste.
Ar trebui să crezi în Dumnezeu, nu în magie.
Nu știu dacă magia neagră există sau nu.
Eu n-am văzut
și sper să nu văd niciodată.
- Să schimbăm subiectul. - Scumpo.
Uită-te la mine, da?
Ce scârbos!
Nu, dragă?
Ce glumă proastă.
Mama se uita la mine ca…
- Cum? - Așa.
Hai să facem un selfie.
Tata vrea să fie cool.
Desigur, și tații pot fi cool.
- Pentru rețelele de socializare? - Desigur!
Eu nu apar în poză.
Începem.
Unu, doi, trei.
Da.
- S-ar putea să nu fie focalizată. - Cum e?
- Care va fi titlul? - Magie neagră.
Pentru că tot vorbeam despre asta.
Nu e amuzant, dragă.
- A ieșit grozav. - Serios?
Doamne!
Ipah, verifică, te rog.
E un liliac.
Cum așa?
Probabil a băut prea mult vin…
și s-a izbit de geam.
- Ce glumă proastă, tată! - Serios.
Dragă.
Are logică, nu? Probabil e beat.
Arată bine.
Și ochiul ăsta. Bun.
Se pare că infecția s-a vindecat.
Continuă să iei antibioticele.
Eu voi pleca.
- Te rog să ai grijă de el. - Mulțumesc!
Sunați dacă aveți nevoie de ceva.
Da, doamnă asistentă.
Puteți stinge lumina, vă rog?
Ca tata să se poată odihni.
- Sigur. - Mulțumesc.
Esa?
Da, tată?
Cum te simți?
E mai bine acum.
Esa.
M-am străduit
să duc o viață bună cât mai bună.
Am avut slujbe cinstite.
Te-am crescut să fii un om bun.
Dar orice aș fi făcut, n-a fost de ajuns să scap
de toată povestea asta.
Haide, tată.
Nu te gândi prea mult la asta.
Bine?
Ar trebui să te odihnești, ca să-ți revii în curând.
Bine.
Trebuie să mă duc să iau niște haine curate de acasă.
Vrei să-ți aduc ceva?
Nu, mulțumesc.
Dă-mi telefonul, te rog.
Ne vedem mai târziu, tată.
Condu cu grijă.
Aterizasem în Dubai.
Și i-am spus mamei tale:
„Cred că salonul de tranzit e pe acolo.”
Și ea a zis:
„Nu, greșești, dragă! E pe aici.
Hai să urmărim
acel grup de indonezieni.”
Era încăpățânată, ca de obicei.
- Ne putem imagina. - Tipic pentru mama.
- Am cedat. - Și?
I-am urmărit pe acei indonezieni.
Și m-am întrebat de ce nu mergem în salonul de tranzit.
Și ce să vezi,
nu era salonul de tranzit,
era ieșirea de la aeroport!
Cum așa?
Era un grup de muncitori cu treabă pe acolo!
- Nu mă lovi. - Scuze, scumpule.
Vedeți unde ne-a dus încăpățânarea ei?
A trebuit să ne grăbim să găsim salonul de tranzit.
Ne-am întors alergând, și apoi…
- Și apoi? - Și?
- Stați așa. - Haide!
Ce suspans!
- Cine e, mamă? - Habar n-am.
Ați pierdut avionul, mamă?
Evident.
Stai puțin, Bondan.
Alo, Ahmad?
Da, eu sunt. Ce faci, Bondan?
Sunt bolnav.
Și sunt sigur că e din cauza unei vrăji.
Așa că ai grijă. Fă-ți rugăciunile, cere îndurare. Căiește-te, Ahmad.
- Nu cred că mai avem mult de trăit… - Bondan,
du-te și odihnește-te.
O să vin să te vizitez când pot, bine?
N-am nevoie să mă vizitezi.
Vreau doar să te avertizez…
Îmi pare rău, Bondan.
Trebuie să mă întorc la familia mea.
- Vorbim mai târziu. - Bine.
Cine te-a sunat mai devreme, tată?
Un prieten din facultate.
Mereu avea probleme.
De fiecare dată când sună,
ajunge să ceară bani.
Bine, atunci. Mă duc la culcare.
- Bine. - Vrei să stau cu tine?
- Nu, sunt bine. - Sigur?
Da.
Bine, noapte bună.
Noapte bună.
Hei.
Te iubesc.
Tată?
Tată!
Tată?
Nu te apropia de mine!
Tată, sunt eu, Esa.
Esa?
Da, tată, eu sunt.
Dă-mi cuțitul, bine?
M-am săturat, Esa.
Nu mai suport.
Înțeleg, tată.
E peste tot. Nu mai pot face asta.
Înțeleg, tată.
Acum dă-mi cuțitul, bine?
Tată, ce s-a întâmplat?
Tată, vom găsi împreună o soluție, bine?
Te rog, calmează-te, tată. Sunt eu, Esa.
Poate…
Poate e singura mea scăpare din asta.
Te rog, dă-mi cuțitul, tată.
Te rog, dă-mi cuțitul.
Tată…
Te rog, ascultă-mă!
Dumnezeule!
Tată…
Subtitrarea: Paul-Octavian Axinte