Pappa!
Pappa?
Kom inte nära!
Lugn, pappa. Det är jag, Esa.
Esa?
Ja. Det är jag.
Ge mig kniven nu, okej?
Jag är trött på det här, Esa.
Jag står inte ut längre.
Jag förstår, pappa.
Det är överallt. Jag klarar inte det här längre.
Jag förstår, pappa.
Ge mig kniven nu, okej?
Pappa, vad är det?
Vi kan hitta en utväg tillsammans.
Pappa!
Snälla, lugna dig.
Det är Esa.
Kanske…
…är det här min enda utväg.
Snälla, ge mig kniven, pappa.
Pappa? Snälla…
Snälla, lyssna på mig…
Pappa…
Snälla, lyssna på mig.
BLOOD CURSE
PAKETET
TVÅ DAGAR TIDIGARE
Han sa att hans huvud bultar.
Ja.
Jag gav honom ibuprofen
och paracetamol.
Inget verkade hjälpa.
Kan ni inte komma tidigare?
Jag förstår.
Okej, doktorn.
Okej.
Tack.
Esa?
Ja, pappa?
Varför blir det värre?
Har du ont än?
Ser du nåt?
Får jag se?
-Den här sidan? -Ja.
Det är inget där, pappa.
Känner du hur det bultar?
Det är obeskrivligt.
Det känns som om
nåt rör sig i mitt huvud.
Det var likadant
när kolesterolet sköt i höjden.
Vad har du ätit?
Jag har inte ätit nåt konstigt.
Den här gången känns det annorlunda.
Är smärtan hanterbar?
Doktorn kan inte komma just nu.
Han kommer så fort han kan.
Jag tror inte att läkare kan bota det här.
Vem kan då?
Ditt favoritmatställe?
Då får du värre huvudvärk och kolesteroltoppar!
Folk brukar få huvudvärk
på grund av räkningar.
Men jag har redan tagit hand om dina.
Det är annorlunda nu.
Om du säger det.
Okej. Du borde vila nu.
Säg till om du behöver nåt.
-Okej. -Vila lite.
Vad var det?
-Ursäkta mig, fröken. -Ja, Asep?
Det här är vår nya trädgårdsmästare.
-Han heter Harun. -Hej Harun.
Hon pratar med dig.
Jag heter Wulan.
Jag heter Harun.
-Ipah. -Ja, fröken?
Erbjud dem kaffe eller frukost.
-Ja, fröken. -Okej.
-Tack, Ipah. -Ja, fröken.
Jag hoppas att du ska trivas.
-Ja, fröken. -Gå nu.
-Ursäkta oss. -Gå nu.
Asep. Varmkör bilen åt mig.
-Visst, fröken. -Tack.
Det har gått 20 år,
och massakern i Banyuwangi 1998
känns fortfarande som ett djupt sår
för offrens familjer.
Dessutom har inte en enda förövare
gripits och ställts inför rätta för händelserna
som krävde 115 liv.
Dussintals av offrens anhöriga
demonstrerade utanför parlamentet i morse.
Min son höll inte på med svart magi,
men han föll offer för allt det här.
De skar halsen av honom…
Du är för ung för att vara så allvarlig.
Du kommer att åldras snabbare.
Hög musik så här tidigt på dagen?
Du kommer att skada öronen.
Va? Jag hör dig inte.
-Kaffe? -Visst.
Jag har min presentation i dag.
Önska mig lycka till.
Jag såg att det lyste i går kväll.
Var det du som jobbade?
Japp. Lite fix i sista minuten.
Glöm inte att vara personlig.
Med känslor.
Investeringar har inget med känslor att göra.
Där har du fel.
I affärer är det känslor som avgör framgång eller misslyckande.
Till exempel
måste man läsa av sina klienter.
Föredrar de att höra rena
och enkla ord eller pretentiösa?
Därför ska man använda känslor.
Menar du pretentiös som du?
-Varför svarade du? -God morgon!
Som att beställa lammkotletter
-ända från Nya Zeeland. -Det är inte pretentiöst.
Jag uppskattar bara kvalitetskött.
Jag beställde dem åt oss.
Du lagar mat i kväll, okej?
Visst. Jag ska laga nåt gott, så att din mage blir större.
Wulan.
Hörde du en duns i går kväll?
Ja.
-Ser du? -En hög duns.
Wulan hörde den också, älskling.
Jag vaknade av den.
Hörde ni också?
Din far hörde ingenting.
Världens högsta ljud
kan inte väcka honom.
Det måste ha varit en bilolycka.
En bilolycka uppe på taket? Struntprat.
God morgon!
-Morrn! -Jag hörde fotsteg också.
God morgon!
-Kom och ät. -Har du pluggat hela natten igen?
Nej, pappa,
men jag vaknade av ett ljud och kunde inte somna om.
Ser du? Det var bara du som sov som en stock.
-Som en stock? -Alla hörde det utom du!
Vad vill du ha till frukost?
Rostat bröd, tack.
-Tack. -Apelsinjuice, mamma?
Ursäkta mig. Ett paket till frun.
Just det.
Ställ det i vardagsrummet.
-Ja, frun. -Tack, Ipah.
Wulan!
Titta på ditt bröd.
Larver. Hur kom de dit?
Larver?
Hur…
-Hur kom de dit? -Älskling.
Gå upp och kolla.
Ställ den ordentligt så att du inte ramlar.
Vad är det?
Lugn.
Var försiktig, Harun.
Vad är det?
Jag ringde skadedjursbekämpningen häromdagen.
Hittade du nåt?
Är det nåt där?
-Ja, herrn. -Vad är det?
Den är enorm!
-Vad? -Vad hittade du?
-Försiktigt. -Vad är det?
Lugna dig, älskling.
Vad är det för nåt?
Hur kom den dit?
Vad är det?
Hur hamnade en död sibetkatt där?
-Den är täckt av larver. -Jag kan inte.
-Jag måste ut. -Släng den.
-Släng bort den, Harun. -Ja, herrn.
-Hur hamnade den där? -Ingen aning!
-Ring skadedjursbekämpningen. -Ja, pappa.
-Jag åker till jobbet nu. -Kör försiktigt!
-Älskling? -Nej!
-Det är okej. -Är den ute än?
Harun tog ut den.
Det behöver bara städas.
Har du med varje företags ROI från förra året?
-Japp. -Okej.
-Årlig tillväxt? -Klart.
Okej.
-Skuldsättningsgrad? -Också klart.
Förlåt, du känner ju mig.
Vi pratar om fru Liliana. Storfräsarklienten.
Om vi får henne, får vi de stora fiska med.
Då öppnas dörren till partnerskap.
Slappna av, Otto. Jag ska charma henne.
Det är lugnt. Vi ses snart.
Ingen press.
De här företagen är verkligen
värda att investera i, frun.
Men vi tycker att ni borde allokera den största investeringen
till PT London Borneo eller Lonbor.
Ni har säkert hört talas om dem. Ett palmförädlingsföretag i Kalimantan.
Baserat på vår utvärdering kan ni med Lonbor,
få en årlig avkastning
på fem procent per år.
Otto menar att vi har beräknat
att ni kan tjäna fem procent varje år med PT Lonbor.
Så där!
Så förklarar man saker.
Ni behöver inte använda stora ord
som jag inte förstår.
Vad heter ni, min flicka?
Wulan, frun.
Otto, jag vill ha henne i teamet på heltid.
Annars slår jag dig i huvudet.
Ja, frun.
Skicka detaljerna.
Ja, frun. Jag skickar dem nu.
Mejla mig också.
Det ska jag, frun.
Det är en mild irritation.
Den orsakas av…
Så här är det.
Det finns inget jag kan göra
om ni väljer att stanna hemma.
Jag föreslår att ni åker till sjukhuset.
När jag får reda på orsaken
-blir det… -Nej, jag åker inte.
Pappa, var inte sån.
Tack för att ni kom, doktorn.
Vila lite.
-Jag följer er ut, doktorn. -Tack.
Bry er inte om honom. Jag är ledsen för hur han betedde sig.
Det är okej.
Men nästa gång han har ont
vill jag att ni tar honom till sjukhuset.
Visst.
Då går jag.
Tack.
Det var galet, Wulan!
Vet du vem hon är?
Semarangs storfräsare.
Det stämmer.
Allt hon har investerat i har fungerat.
Och du fick henne! Grymt jobbat!
-Grymt jobbat! -Tack, Otto.
Jag blev exalterad.
Om vi verkligen får henne får vi en bra portfolio.
Vilket innebär stora siffor! Så många nollor!
Svara du. Jag har en dejt med min golfklubba.
Ha det så kul!
Hej Prita.
Häng med och ät middag.
Va?
-I kväll? -Ja.
Ledsen, men det får bli en annan gång.
Jag har en deadline.
Du är så töntig. Du jobbar alltid.
Ska du säga.
Jag lovar att hänga med nästa gång.
-Okej, då. -Okej, hej då.
Hallå?
Hallå? Vem där?
Wulan.
Min pappa hamnade på sjukhus när han fick veta
att du ställde in vårt bröllop.
Du är självisk!
Snälla.
Jag ber inte om hela återbetalningen,
bara en del av den.
Ja.
Ta åtminstone inte fullt pris.
Självklart ville jag inte att min dotters bröllop skulle ställas in.
Eller hur?
Men det hände.
Vi kan inte göra nåt.
Jag vet.
-Du är hemma. -Det går nog att lösa så alla blir nöjda.
-Ja, pappa. -Redo att laga mat?
Ja, jag tinar lammkotletten.
Varför gjorde du så? Mamma blir arg.
Jag gör henne en tjänst, och dig med.
Så att ni två kan gå vidare.
Så att ni kan fokusera på annat.
Det är inte så enkelt, pappa.
Jag har orsakat problem för så många, särskilt mamma.
Hon måste avboka en massa saker.
Det håller henne sysselsatt.
Var snäll mot din fru.
Jag skojar bara!
Du behöver inte vara så allvarlig.
Wulan.
Jag vill prata med dig.
-Försiktigt. -Om vadå?
Om vadå?
Du får inte ha skuldkänslor längre.
Okej?
Lyssna nu.
Jag, din mamma och din bror påverkades helt klart
av beslutet du tog.
Men du känner dig själv bättre än nån annan.
Så länge du är säker på att du tog rätt beslut,
acceptera det bara.
Vi är din familj och stöttar dig.
Okej?
Le för mig nu.
Så där ja.
Bra.
Tack, pappa.
Och tack för rådet tidigare.
Att vara personlig funkade verkligen.
Ser du? Jag har alltid rätt.
Snälla. Det var bara en gång.
-Där har du fel. -Nä du!
Esa!
Pappa? Vad är det?
Esa, mina ögon gör så ont!
-Lugna dig. -Det gör ont.
Vi sätter oss först.
Nu åker vi till sjukhuset som doktorn sa.
Vänta här. Jag ringer honom,
ifall han är kvar i området.
Vänta här!
Hallå, doktorn, var är ni?
Har ni hunnit långt?
Esa!
-Esa! -Vad är det, pappa?
Jag har så ont i ögonen!
Håll ut, pappa.
-Esa… -Vi är nästan framme, pappa.
Doktorn?
Vänta utanför, herrn.
-Syster? -Ja, doktorn.
Ursäkta mig.
Låt mig titta.
Det gör ont.
Hur länge har det varit så här?
Det gör ont.
Ingen idé att gömma dem för mig.
Vad har du för prov i morgon?
Fysik. Det är det sista.
Sen är jag fri.
Säkert?
Kom ihåg ditt löfte.
Inga fler prov, inga fler piller.
Jag lovar.
Sluta ge mig tomma löften.
Jag lovar att det här är det sista, syrran.
Är det till mammas och pappas bröllopsdag?
Ja, jag köpte dem.
Jag tänkte att du ville vara med på min present.
Ja.
Men du får köpa kortet.
Okej, jag köper ett.
Du måste slå in det perfekt också.
Det fixar jag.
Och tårtan då?
Vilken tårta?
Jag skojar! Jordgubbe, va?
Du kan inte göra så här mot mig.
Jag har gjort mitt.
Jag är inte ansvarig för dina oändliga skulder.
De är inte mitt ansvar längre.
Wulan?
Är det häxan igen?
Vem annars?
Då går jag.
Vi ses till middagen!
Kan du inte bättre, pappa?
Var inte kaxig. En mästares mentalitet kan vända allt.
Du ska få se.
-Vilken mentalitet? -Wisnu.
Jag spelade golf
-med farbror Rudi. -Och?
Han sa att Michael blir bäst i klassen igen den här terminen.
-Va? -Ja.
-Han sa det. -Säg åt honom
att Michael blir tvåa och jag etta.
-Är du säker? -Självklart!
Det var så uppenbart att Michael hade problem på provet.
Och du?
Hade du problem?
Självklart inte. Jag pluggade hårt.
Och…
Michaels syster är ganska söt.
Nej, jag föredrar den andra.
-Den äldre tjejen? -Hördu!
-Du fuskade. -Ser du?
Ser du? Jag sa ju att allt skulle vända!
Hämta en drink åt mig nu!
Mums!
Lammkotletterna är på gång.
Mediumstekt för mig, tack.
Visst.
Men du måste diska, och det ordentligt. Okej?
Lätt som en plätt.
Spill inte, Wisnu!
Jag måste skynda mig. Pappa fuskar!
-Var är min drink? -Alltid så oförsiktig.
Rosmarin.
Lammkotlettmiddagen är inställd.
-Va? -Varför?
Pappa, du borde ta en dusch.
Konstigt, hur hamnade larver där?
Va? Larver?
Var köpte du den, pappa?
Där du brukar, väl?
Vi beställer pizza eller kyckling.
Det är galet när man tänker på det.
Det var larver där uppe
och på köttet vi precis köpte.
Nån kanske "placerade" dem.
-Som en leverans? -Struntprat.
Vad pratar du om?
Det var inte så jag menade.
Det hände min vän Rika också.
Rika? Den äldre tjejen?
-Vem? -Fråga honom.
Ja, Rika, den äldre tjejen.
Ser du? Jag har rätt igen.
En kväll hörde alla i hennes hus en hög smäll.
Hennes lillebror vaknade och grät hela natten.
Barnet var hungrigt.
Det är inget konstigt med det.
Om barnet vaknar och gråter är han hungrig.
Nej, det var inte så.
-Du tänker för mycket. -Ja.
Nästa dag blev Rikas pappa förlamad.
Det kom slem ur hans ben. Det stank.
Sluta, Wisnu, vi äter.
Mamma, jag menar allvar!
-Det kan vara diabetes. -Pappa har rätt.
Hela flaskan, Ipah.
När de tog honom till läkaren höll läkaren upp händerna.
Så här?
Det var inte så jag menade.
-De kunde inte hitta orsaken. -Lyssna på honom.
Han sa att läkaren höll upp händerna!
Det var bara ett uttryck, pappa.
Nu lyssnar vi klart.
-Ja, okej. Förlåt, okej? -Kom igen.
Läkarna var rådlösa.
-Rika sa att det var nån sorts svart magi. -Förlåt, okej?
-Det finns ingen svart magi. -Ja.
Eller hur?
Det är klart att det gör.
Det var en förbannelse.
Förbannelse?
Så du säger att det var svart magi?
Rikas pappa dog strax efteråt.
Han dog av sjukdomen.
Eller kanske hög ålder.
Må han vila i frid.
Men jag minns
att hemma i min by när jag var liten,
förknippades larver alltid med svart magi.
Ser du? Mamma tror mig.
Det var inte så jag menade.
Jag berättar en historia.
Tro på Gud och inte magi.
Jag vet inte om svart magi existerar.
Jag har inte sett det själv,
och jag hoppas att jag slipper.
-Vi byter ämne. -Älskling.
Bättre att titta på mig, eller hur?
Äckligt!
Eller hur, älskling?
Vilket dåligt pappaskämt.
Mamma såg på mig…
-Hur då? -Så här.
Kom igen, vi tar en selfie.
Oj. Pappa vill vara cool.
Pappor kan också vara coola.
-För dina sociala medier? -Självklart!
Jag är inte med.
Nu kör vi.
Ett, två, tre.
Ja.
-Lite suddig kanske. -Hur blev den?
-Vad blir bildtexten? -Svart magi.
För att vi pratade om det.
Det är inte roligt, älskling.
-Den blev jättebra. -Blev den?
Herregud!
Ipah, gå och titta.
Det är en fladdermus.
Vad gör den här?
Den blev nog full på vin
och kraschade in i fönstret.
-Vilket dåligt skämt, pappa. -Allvarligt.
Älskling.
Det är väl logiskt? Den är nog full.
Det ser bra ut.
Det här också. Bra.
Infektionen verkar ha blivit bättre.
Fortsätt att ta antibiotika.
Då går jag.
-Vaka över honom. -Tack.
Ring i klockan om du behöver nåt.
Ja, syster.
Kan ni släcka lyset,
så att pappa kan vila?
-Visst. -Tack.
Esa?
Ja, pappa?
Hur mår du?
Det är bättre nu.
Esa.
Jag har försökt
att leva ett bra liv så gott jag kan.
Jag har haft hederliga jobb.
Uppfostrat dig till en bra man.
Men oavsett vad jag gjorde, räckte det inte för att komma undan
från det här.
Kom igen, pappa.
Grubbla inte på det.
Okej?
Vila ordentligt så att du återhämtar dig snart.
Okej.
Jag ska hämta rena kläder hemma.
Vill du ha nåt?
Nej, tack.
Ge mig bara min telefon är du snäll.
Vi ses senare, pappa.
Kör försiktigt.
Så vi landade i Dubai.
Jag sa till er mamma:
"Jag tror att transithallen är ditåt."
Och då sa hon:
"Nej, du har fel, älskling! Den är hitåt.
Vi följer bara
de där indoneserna."
Hon var envis som vanligt.
-Det kan vi tänka oss. -Så typiskt mamma.
-Jag gav efter. -Och?
Vi följde efter indoneserna…
Jag undrade varför vi aldrig kom fram.
Och ser man på.
Det var inte transithallen.
Det var flygplatsens utgång!
Hur gick det till?
Det var en grupp arbetare!
-Slå mig inte. -Förlåt, älskling.
Ser ni vart hennes envishet ledde oss?
Vi fick skynda oss tillbaka för att hitta transithallen.
Vi sprang tillbaka in och sen…
-Och sen? -Och?
-Vänta. -Kom igen.
Vilken cliffhanger!
-Vem är det, mamma? -Ingen aning.
Missade ni flyget, mamma?
Uppenbarligen.
Vänta, Bondan.
Hallå, Ahmad?
Ja, jag är här. Vad är det, Bondan?
Jag är sjuk.
Och jag tror att det är på grund av svart magi.
Var försiktig. Be dina böner, be om nåd. Ångra dina synder, Ahmad.
-Vi har nog inte lång tid kvar att leva… -Bondan,
vila lite.
Jag kommer och besöker dig när jag kan.
Du behöver inte besöka mig.
Jag vill bara varna dig…
Förlåt, Bondan.
Jag måste tillbaka till min familj.
-Vi pratar senare. -Okej.
Vem ringde dig förut, pappa?
En vän från universitetet.
Han var alltid i knipa.
När han ringer
ber han alltid om pengar.
Okej. Jag går och lägger mig.
-Okej. -Ska jag stanna hos dig?
-Nej, jag är okej. -Är du säker?
Ja.
Okej, god natt.
God natt.
Du.
Älskar dig.
Pappa?
Pappa!
Pappa?
Kom inte nära!
Pappa, det är jag, Esa.
Esa?
Ja. Det är jag.
Ge mig kniven nu, okej?
Jag är trött på det här, Esa.
Jag står inte ut längre.
Jag förstår, pappa.
Det är överallt. Jag klarar inte det här längre.
Jag förstår, pappa.
Ge mig kniven nu, okej?
Pappa, vad är det?
Vi kan hitta en utväg tillsammans.
Snälla, lugna dig, pappa. Det är Esa.
Kanske…
…är det här min enda utväg.
Snälla, ge mig kniven, pappa.
Pappa, snälla, ge mig kniven.
Pappa…
Snälla, lyssna på mig!
Herregud!
Pappa…
Översättning: Louise Arnesson