Jeg så noe på rommet ditt.
Vil du gifte deg med meg?
Når skal du slutte å fornekte?
Vil du tro det om mamma og jeg blir forbannet?
Jeg har lett etter noe som kalles en knute.
Hvordan kunne spiker komme ut av halsen hans?
Pappa hadde en affære med mamma og hun ble gravid med deg.
Er dette en spøk? Tror du penger kan få pappa tilbake?
Hvilken sykdom får deg til å kaste opp insekter?
-Astuti. -Den kommer for å ta alt!
-Mamma? -Wulan?
Dette er nok motiv for tante Rima til å bære nag til dem.
-Kan jeg bli med? -Det er for farlig.
Hva gjorde du på mammas rom?
Hva skjer?
-Vet du hva som skjer? -Vet ikke, jeg så folkemengden og kom hit.
Mr. Harna?
Ingenting å bekymre seg for.
Tante? Tante Rahma?
Tante, det er Wulan.
-Wulan? -Ja, tante. Hva skjer?
Reno...
Esa...
BLOOD CURSE
BLOMSTEN VISNER
Vet du omtrent når han vil våkne, sykepleier?
Jeg skjønner.
Kan du ringe meg på dette nummeret når han våkner?
Jeg er Wulan. Niesen hans.
Ja, takk.
Er Mr. Harna fortsatt i koma?
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Mamma har vært i godt humør.
Tilstanden hennes vil forverres igjen hvis hun hører om Reno.
Jeg tror ikke du bør fortelle henne det nå.
Jeg mener, du kan finne et mer passende tidspunkt.
Etter å ha snakket med tante Rima,
er det som om vi er tilbake til start.
Vi gjorde alt dette for ingenting.
Nei, det gjorde vi ikke. Vi kan se på fortiden til foreldrene våre.
Tror du foreldrene våre hadde det i seg å skade folk?
Det tror ikke jeg.
Jeg kjenner faren min godt,
og jeg er ganske sikker på at faren din ikke var en dårlig person heller.
Vent, Asep.
De som står bak dette må være de som hater foreldrene våre.
Du...
Vil du ikke bli her i natt?
Jeg mener, på gjesterommet.
Siden hånden din ble skadet.
Takk, men jeg burde dra hjem. Det er...
Ok.
Hvem er det?
Hvem er det, Asep?
Jeg vet ikke, frøken.
Han har vært her en stund nå. Selv regnet flytter ham ikke.
Hei!
-Frøken? -Hei!
Frøken!
Jeg har registreringsnummeret.
La oss gå inn nå.
Mamma?
-Mamma? -Wulan?
Hvorfor er du søkkvåt? Hvor var du?
Jeg kjørte Esa hjem. Da jeg gikk inn i bilen, regnet det.
-Mamma. -Der er du.
-Har du spist? -Nei, jeg spiser senere.
-Gå og spis, ellers blir du syk. -Senere, jeg vil se dette med deg.
-Det... -Hva er det ansiktsuttrykket?
-Ikke sant?
Wulan...
Wulan, hva skjer?
Nei, ingenting.
Jeg tar en dusj.
Mamma, se!
Hva er det med dem?
Wulan?
Er du gal?
Jeg trodde du lovte å slutte å bruke!
Du trenger ikke å rope.
Hva forventet du at jeg skulle gjøre?
Familien vår går gjennom mye nå! Ikke legg til mer!
Det er derfor jeg bruker! Jeg må ha det for å komme gjennom dette!
Du vet vel at å bruke vil bare gjøre problemene våre verre?
Vi burde håndtere dette med klare sinn,
ikke under påvirkning!
Gi dem til meg!
Rydd opp det der og sett kurven utenfor rommet mitt.
Pokker!
Jeg er skuffet, Wulan.
Om du ikke taklet det, kunne du sagt det til meg.
Beklager, Otto.
Jeg skulle gjøre det i går kveld, men noe dukket opp.
Herregud, hva nå?
Igjen, beklager, men jeg kan ikke fortelle deg detaljene.
Greit.
Jeg gir MKS-prosjektet til Nugi.
Og bare så du vet det, jeg gir deg ingen advarsel, men...
...jeg foreslår at du tar ubetalt permisjon, ok?
Jeg vil bare at du skal finne ut av prioriteringene dine.
Ta vare på familien din.
Du kan gå tilbake på jobb når du er klar. Jeg trenger noen som kan fokusere.
Ok, Otto.
-Hold kontakten, ok? -Ja. Takk.
Astuti.
Unnskyld meg, frøken.
Ja, Asep?
Du har besøk.
Hvem?
Jeg tror det er fyren fra i går.
Han som ble jaget vekk i regnet.
Han sa han var en bekjent av Ahmad.
Jeg ba ham vente utenfor for sikkerhets skyld.
Greit, jeg møter ham. Kan du bli med meg?
Ja visst, frøken.
Unnskyld meg.
Han er der, frøken.
Kan jeg hjelpe deg?
Er du Ahmads datter?
Er du?
Ja, og du er?
Jeg er Ridho, en bekjent.
Hva har du med min far å gjøre?
Jeg har ingenting med deg å gjøre.
Jeg har med Ahmad å gjøre.
Hei!
Hva gjorde du?
-Hva prøver du å gjøre? -Vis nåde, sir.
Vær så snill, sir.
Pokker ta deg!
Sir?
Hvor er han? Er han inne?
Ahmad!
-Ahmad, kom ut! -Faren min er død.
Når?
Forrige uke.
Sir, vis nåde.
-Sir... -Pokker ta deg!
Sir, vis nåde.
Dette er din feil, ikke sant?
-Vær så snill, sir! -Det er din feil.
Reis deg!
-Ta den! -Sir!
Sir...
Du prøver å forbanne moren min!
-Innrøm det! -Det gjør vondt...
Hva vil du med min avdøde far?
Innrøm det!
-Du prøver å skade oss alle! -Harun. Frøken, det er Harun.
-Harun! -Dø, din dust!
-Vent. -Du prøver å skade oss!
Innrøm det!
-Sir, slutt! -Nei! Han prøvde å skade mamma!
-Innrøm det! -Wisnu, stopp!
-Wisnu, det holder! Slutt! -Han prøvde å skade mamma!
Er du gal? Han kan dø!
Vil du ha bevis? Se på disse hendene!
Han kuttet hånden sin og smurte blodet der!
Hvor?
Det er ingenting!
-Det var her! Jeg så det selv! -Wisnu, nok med dette tullet!
-Herlighet. -Beklager, Harun. Beklager.
-Asep, ta ham med til sykehuset. -Ja, frøken. Kom igjen.
Det var...
Det var her...
-Det var her... -Hold kjeft.
-Det var... -Hva er dette?
-Jeg sverger, det var der. -Gå opp. Nå.
Mr. Ridho?
Sa han ikke hva han ville?
Nei.
Men han ble sjokkert da jeg fortalte ham at pappa hadde gått bort.
Sjokkert og redd.
Du sa du fant noe?
Her.
Og dette...
Muhammad Ridho. Han er verken ansatt eller familie.
Men pappa overførte penger til ham hver måned.
Ser du?
Men hvorfor?
Jeg mistenker at han har utpresset pappa, og mest sannsynlig Mr. Ahmad også.
Tror du han har noe med våre foreldres fortid å gjøre?
Vent.
Det er ham.
Mannen fra tidligere?
Jeg tror jeg så en kopi av ID-en hans i pappas mapper.
Vi må besøke denne fyren.
Jeg er sikker på at han vet noe om våre fedres død.
Jeg tror jeg må bli hjemme.
Mamma er ikke helt bra ennå.
Wisnu banket opp Harun i dag.
Hvorfor det?
Han anklaget Harun for å forbanne mamma.
Skal jeg bli her for deg?
Det går bra.
Er det greit at jeg møter Mr. Ridho alene?
Ja.
En av oss må gjøre noe...
…og få ny informasjon.
Det blir 23 000 rupiaher. Noe mer?
Dette også.
Er du ferdig med å handle?
Hva om jeg ikke er det?
Idioter.
Kom igjen, det er Ridho!
-Jeg beklager, sir. -Si unnskyld til datteren min.
Ja, sir.
-Jeg beklager, frøken. -Beklager så mye.
Vi beklager virkelig.
Idioter.
De fordømte idiotene.
-Dere rotet til butikken. -Det går bra, jeg tar meg av det.
-Takk, pappa. -Ikke noe problem.
Du er blitt mye flinkere til å lese Koranen.
Pappa?
Du har hostet i to uker. La oss dra til legen i morgen.
Trengs ikke. Det blir bra snart.
Atik.
Vær tålmodig, ok?
Jeg prøver å skaffe penger til å betale studieavgiften din igjen.
Ja, pappa. Jeg forstår.
Jeg må gjøre ferdig avhandlingen min,
og professoren min er snill nok til å gi meg en forlenget frist.
Og jeg har spart litt penger.
De er dine. Din utdannelse er mitt ansvar.
-Når fikset du denne? -Er du fornøyd med den?
Selvfølgelig er jeg det.
Så lenge du kan lese Koranen. Slapp av.
Takk, pappa.
-Hallo? Unnskyld meg. -Se hvem det er.
Ja?
Unnskyld, kan jeg få snakke med Mr. Ridho?
Pappa?
Hvem er det?
God kveld, sir.
Ja?
Hva er det?
Jeg er Esa Prasetyo, Bondans sønn.
Her er kortet mitt.
Hva vil du?
Jeg ville fortelle deg at...
Hva? Hva er det?
Jeg ville fortelle deg at faren min døde nylig.
Og at han døde unaturlig.
Jeg sjekket bankkontoen hans og så at han sendte deg penger regelmessig.
Om jeg får spørre, hva var det til?
Hvorfor vil du vite det?
Han døde unaturlig, og det plager meg.
Jeg må samle all informasjon jeg kan for å forstå det.
Gå.
-Vær så snill, si det, sir. -Dra!
-Dra og ikke plag meg igjen! -Jeg må vite det.
-Dra og kom ikke tilbake! -Vær så snill, sir, jeg må...
Pokker ta deg.
SODIKIN-SMUGET
Hei, vent!
Vent!
Jeg er Atik, Ridhos datter. Kan jeg snakke litt med deg?
Faren min og vennen hans døde omtrent på samme tid.
Begge døde på så unaturlige måter.
Unaturlige?
Jeg kan ikke forklare det.
Så jeg har funnet spor, og ett av dem ledet til faren din.
Jeg dro til ham fordi jeg så i min fars bankutskrift
at han jevnlig sendte penger til en konto ved navn Muhammad Ridho.
Faren min jobbet for faren din.
Atik.
Jeg jobber også i min fars firma.
Jeg er på kontoret nesten daglig,
men jeg har aldri hørt om en ansatt ved navn Muhammad Ridho.
Eller sett faren din på kontoret, ikke en eneste gang.
Han sa at han jobber for en som heter Bondan.
Sa han hva slags jobb?
Hver gang jeg spør, svarer han ikke.
Vent litt.
Ja, pappa?
Ja, jeg gikk ut en tur.
Ja, jeg er snart hjemme.
Beklager, men jeg må tilbake.
Ok.
Kan jeg få nummeret ditt?
Vær så god.
Jeg sender deg nummeret mitt.
Takk. Da går jeg.
Ok.
Wulan. Hva gjør du?
-Wulan, slutt. -Hold kjeft. Hvor er det?
Du har spylt det ned!
-Slutt! -Det må være Rika.
Slutt å anta ting!
-Wulan! -Gå vekk!
Du er ikke pappa, slutt å si hva jeg skal gjøre, jeg er ikke et barn!
Pokker ta deg. Kom deg ut!
-Kom deg ut. -Voksne gjør ikke sånt.
-Gi meg telefonen din! -Nei!
-Gi meg den! -Nei! Kom deg ut!
Gi den til meg!
-Ser du hva du gjorde? Nei! -Gi meg telefonen din!
Hva skjer?
Nok!
Nok.
La rammen ødelegges,
men ikke familien vår.
Jeg vil ikke miste deg.
Jeg er her. Jeg skal ingen steder, kjære.
Det går bra, få det ut.
Få det ut.
Jeg forstår.
Selv om vi er familie, er vi ikke alltid enige.
Men uansett hva som skjer...
Uansett hva som skjer,
må vi være sterke.
Vi må være sterke og holde sammen.
Det er alt jeg ber deg om.
-Atik, kom og spis frokost. -Ja, pappa.
Jeg har laget ris.
Ok.
ESA PRASETYO
Pappa?
Var fyren fra i går kveld sønnen til Mr. Bondan, sjefen din?
Han hadde feil adresse.
Det var derfor jeg ba ham dra.
Jobber du eller jobber du ikke for Mr. Bondan?
Kom igjen, Atik.
Jeg ba deg slutte å stille slike spørsmål.
Ok?
Spis sakte, pappa.
Ta litt å drikke.
Pappa?
Jeg tar deg med til legen.
-Trengs ikke. -Pappa.
Det går bra.
Bare gå på jobb nå. Ta risen med deg.
Det går bra.
-Er du sikker? -Ta risen med deg, ok?
Greit. Jeg drar, pappa.
-Ha det. -Vær forsiktig på vei dit.
Merkelig nok forteller han datteren at han jobber for pappa.
Jeg tror det blir lettere å få informasjon fra datteren.
Ja, hun er bekymret for faren sin.
Jeg vet ikke hvorfor. Jeg prøver å snakke med henne igjen.
-Vi har utvekslet telefonnumre. -Ok.
-Si fra hvis det dukker opp noe. -Ja, takk.
Hva er det, Wulan?
Hvorfor sølte du?
Ingenting, jeg...
-Jeg bare... -Trenger du hjelp?
Det går bra, jeg bare veltet den.
Her, la meg.
Hei.
Hva gjør du?
Hei!
Hva gjør du på mammas rom?
Hva prøver du å gjøre?
Pokker ta deg!
Astuti.
Dø!
Wisnu?
-Wisnu... -Dø, din dritt!
Wisnu!
Har du gått fra vettet? Du prøvde å kvele meg!
Wulan...
Jeg sverger på at jeg så Harun.
Det var Harun.
Frøken.
Jeg er lei for det som skjedde.
Jeg vil ikke gjøre en stor sak ut av det.
Asep...
Det går bra, Harun, jeg forstår.
På vegne av familien, spesielt broren min, ber jeg om unnskyldning.
Det går bra.
Forhåpentligvis kan du tilgi Mr. Wisnu.
Prøv å glemme at det skjedde. La oss legge det bak oss, ok?
Ja, det går bra.
Jeg forstår. Mr. Wisnu har nettopp mistet faren sin.
Det er normalt å være opprørt.
Dette er til deg.
For å betale for legen og medisinene.
-Jeg ville ikke plage deg. -Det går bra.
Jeg tok med fruens favorittblomster.
Kan jeg be deg gi dem til henne?
Takk, Harun. Hun vil elske dem.
-Unnskyld meg, frøken. -Jeg følger ham ut.
Hei, hva pokker gjør du?
Jeg skal ta deg!
Hei.
Hei!
Harun! Kom ut!
Harun!
Wisnu?
-Harun! -Hva ser du etter?
-Harun! -Harun?
Ja!
-Hva er det med Harun? -Han la igjen noe her inne!
-Hva er det? -Hva feiler det deg?
-Jeg så Harun legge råtne blomster her. -Wulan.
Det må være en knute i den!
Hvordan kunne han gjøre det? Han har ikke kommet hit siden du banket ham!
Nok!
-Men jeg så ham. -Nok, dere to!
Ahmad?
Få det til å slutte...
Mamma?
Mamma!
-Atik! -Onkel Manto. Kan du komme innom?
Kanskje senere. Jeg må ta en dusj, jeg er så svett.
Hei, tok fyren som kjørte over deg ansvaret?
Selvfølgelig, jeg bare truet ham litt, og han ble redd.
Og...
Han ga meg penger.
Selvsagt er han redd for deg, du ser ut som en bølle.
Greit, jeg tar en dusj først.
-Ok. -Ha det, Atik.
Atik, ta en dusj du også.
Ja, pappa.
Hvorfor dusjer du blomstene, men ikke deg selv?
Tekst: Mari Tufte Juvik