Hei!
-Hva gjør du? -Muhammad Ridho.
Han er verken ansatt eller familie.
Men pappa overførte penger til ham hver måned.
Vi burde håndtere dette med klare sinn, ikke under påvirkning!
Hva vil du?
Tror du det bare om mamma og jeg også blir forbannet?
Dette er en spøk, ikke sant? Tror du penger kan få pappa tilbake?
-Astuti. -De kommer for å ta alt!
Ta vare på familien din.
Wisnu, hent sykepleieren!
Hva prøvde du å gjøre? Din jævel!
-Wisnu... -Dø, din dritt!
-Han prøvde å skade mamma! -Wisnu, nok!
Kom.
Neste morgen ble Mr. Ndoks lik funnet i elven.
Hva gjorde han galt?
Vel, du vet, han var en sterkt åndelig mann.
Han fastet og mediterte i elven.
Kanskje de trodde han hadde magiske krefter.
Så, så.
Det går bra.
Har du tatt henne med til legen?
Ja.
Er det ille?
Lungebetennelse.
Har hun fått medisin?
De skrev ut.
Men jeg hadde ikke råd.
Munik?
Hei, bestemor. Kom inn.
Bestemor Tien.
-Bestemor. -Harun.
Jeg hørte at den lille er syk.
Ja, bestemor.
Jeg tok med et brygg til deg.
Smør det på brystet hennes hver kveld før leggetid.
-Greit. -Jeg håper hun blir bedre.
Amen.
-Ta vare på dere selv. -Takk.
-Da drar jeg. -La meg følge henne ut.
Bare bli inne.
Takk, bestemor.
Tok du med det jeg ba om?
Ja.
Hva skal du bruke det til?
Ikke vær redd. Du får det tilbake når jeg er ferdig.
Så du og vennene dine kan ha det gøy med å ta bilder igjen.
Bare spis.
Takk for maten, onkel Manto.
Siden jeg tjente ekstra penger etter ulykken, må vi nyte det sammen.
Er du ikke enig?
Bra folk som deg er som et neshorn.
De er sjeldne!
Gikk du til legen?
Ja, og de ga meg masse medisin.
Helsike.
Jeg går og vasker hendene.
-Atik, jeg drar hjem. -Ok, takk, onkel Manto.
Ikke noe problem.
Ridho, jeg drar hjem.
-Ok, takk, Manto. -Ja.
-Fred være med deg. -Fred være med deg.
BLOOD CURSE
Dobbel identitet
Vi må gjøre noe. Vi må finne ham.
Hvem?
Harun. Hvem ellers?
Du er besatt av vrangforestillinger om Harun.
Vrangforestillinger?
Det er åpenbart at han gjorde alt dette.
Hva gjorde han egentlig?
Har du bevis?
For jeg så ingenting.
Vi kom akkurat tilbake fra mammas begravelse.
Hvordan kan hun få fred når du fortsetter sånn?
Ta deg sammen, Wisnu. Slutt å bruke dop.
Ok. Du har rett.
Jeg ser nå at mamma ikke døde på grunn av Harun,
men på grunn av deg!
Alt dette er på grunn av deg.
Wulan?
Atik?
Ja, pappa?
Atik?
Har du sett halskjedet mitt?
Halskjedet?
Har du sjekket den vanlige skuffen?
Det er ikke der.
Hvor er det?
Kanskje du glemte det.
Aldri i livet om jeg glemmer det.
Pappa, skyssen min er her. Jeg drar på jobb.
Ses senere.
-Vær forsiktig. -Ok.
-Fred være med deg. -Fred være med deg.
Det er ikke der, og ikke der heller.
Dette er til deg.
Det går bra, Hasan.
Kom igjen. Ta den.
Hasan.
Jeg har fortsatt litt igjen av det du ga meg forrige måned.
Det går bra. Til nødsituasjoner.
Ok?
Én ting til.
Denne er også til deg.
Hver gang du bruker bønneperlene, vil jeg at du skal huske én ting.
-Hva da? -Studer hardt.
Så du kan bli den første i familien som blir prest.
Om Gud vil.
-Da drar jeg. -Ok.
-Fred være med deg. -Fred være med deg.
-Ta vare på deg selv. -Ja.
Er du sulten? La meg lage noe mat til deg.
Hva har du i kjøleskapet?
Jeg vet ikke.
Kan jeg åpne skuffen?
La meg hjelpe.
Jeg vil si nei, men du er jo huseieren.
Det går bra.
Jeg trenger alle distraksjoner jeg kan få.
Hva gjorde du på mammas rom?
Satte inn en vase med blomster, sir.
Hvorfor ga du de stygge blomstene til mamma?
Jeg er fortsatt forvirret over Wisnu.
Det som skjedde med foreldrene våre var utenfor min kontroll.
Men Wisnu er fortsatt mitt ansvar.
Jeg burde ha stoppet ham i å bruke det dopet.
Han hadde vrangforestillinger og banket Harun.
Jeg er så redd for å miste ham.
Jeg og faren min, det har alltid vært oss to siden jeg var liten.
Så da han døde, følte jeg meg fortapt.
Som om jeg mistet en del av meg selv.
Jeg kunne ikke kontrollere følelsene mine.
Det er derfor jeg forstår.
Det du og Wisnu føler nå, har jeg opplevd.
Men du er storesøsteren hans.
Hvis noen må være mer forståelsesfulle,
bør det være deg som storesøster.
ARBEIDSKONTRAKT HARUN AL BASIRUN
Hva ser du etter, sir?
Slapp av, jeg fant det.
Pappa?
Pappa, hva er galt?
Pappa?
Pappa, hva er det?
Hva var det?
Pappa?
-Pappa. -Jeg...
Jeg ble kvalt.
La oss ta deg med til legen.
-Pappa, vær så snill. -Nok, Atik. Det går bra.
Stol på meg, ingen lege kan gjøre noe.
Den eneste måten er å dra tilbake til Banyuwangi.
Banyuwangi?
Du vil ikke forstå, og det trenger du ikke.
Ok, da blir jeg med deg til Banyuwangi.
Nei, Atik. Du blir her.
Det er tryggere.
Tryggere? Hva skjer, pappa? Jeg skjønner ikke.
Bare...
Greit. Du trenger ikke bekymre deg, ok?
Jeg klarer meg, ok?
Det går bra.
Pappa…
Atik, vær så snill, det går bra.
Det går bra.
Det er meg.
-Hvorfor ringer du meg? -Det haster.
Jeg begynner å føle et anfall.
Jeg er sikker på at dette har noe med fortiden å gjøre.
Jeg vet det.
Hvordan visste du det?
Spiller ingen rolle. Så hva er planen din nå?
Her.
Hva med dette?
Jeg drar hjem til deg.
Der leter vi etter kilden,
og når vi finner den, ødelegger vi den sammen.
Jeg tror ikke det er en god idé.
Dette er en liv-og-død-situasjon.
Eller er du lei av å leve?
Er du der?
Greit, du kan komme.
Er du der?
-Se på den kule sykkelen. -Ja.
-Unnskyld. Jeg vil spørre om noe. -Ja, kom igjen.
Kjenner du en som heter Harun i Karem-gaten?
-Harun? -Harun?
Jeg tror ikke det. Hva med deg?
Ikke jeg heller.
Beklager, men vi kjenner ham ikke.
-Greit. Takk. -Bare hyggelig.
Ha det bra.
Hvem er du her for?
Unnskyld meg, frue.
Er dette Haruns sted?
Han har en liten kroppsbygning og kort hår. Kjenner du ham?
Han leide dette stedet, men flyttet forrige måned.
Vet du hvor han bor nå?
Nei, det sa han ikke.
Hvordan har du det?
Bedre?
Mye bedre.
Dette er akkurat det jeg trengte.
Matlaging, spising, dessert.
Hvorfor spiser du ikke desserten?
Kanskje senere, jeg er mett.
-Nei, du må. Det er trøstende. -Ja, jeg spiser den senere.
Hva?
Det er...
Du har...
Hva er det?
Unnskyld meg.
Atik ringer, Ridhos datter.
Hallo, Atik?
Hallo, Esa?
Det er Atik. Beklager at jeg forstyrrer så sent.
Det går bra. Hva skjer?
Jeg var ikke komfortabel med å snakke om dette,
men jeg vet ikke hvem jeg kan ringe.
I dag hostet faren min, og det kom ut blod.
Det kom også et tusenbein ut av munnen hans.
Jeg er bekymret for at faren min har noe med alt dette å gjøre.
Kan vi snakkes i morgen?
Greit.
La oss møtes på samme sted.
-Ok. Passer det i morgen tidlig? -Ja.
Ses i morgen.
Jeg blir med deg.
Det er nytteløst. En fyr som ham innrømmer aldri at han skylder oss penger.
Han fra andre siden av gaten. Hva het han?
-Hvilken? -Han fra hus nummer sju.
Å ja. Jeg glemte navnet hans, men han skylder meg penger også.
-Men jeg har den nye adressen hans. -Unnskyld meg.
Kjenner dere han som bodde i hus sju?
Harun?
-Ja, han heter Harun. -Ja.
Ja, vi kjenner ham. Hvordan det?
Tanten min har lett etter en gartner. Jeg prøvde å ringe, men han svarte ikke.
Jeg dro til huset, men han bor ikke der lenger.
Å, det stemmer, han flyttet.
Han flyttet til...
Rawa Merah-området.
-Kan jeg få adressen hans? -Ja visst.
-Takk. -Bare hyggelig.
Harun.
-Det går dårlig for tiden. -For meg også.
Takk.
-La oss dra, kjære. -Kom igjen.
Det var mye trafikk.
Det går bra, du kom deg hit før regnet.
Det blir mørkere.
-Har du spist? -Ja.
Kjære, jeg har savnet deg sånn.
-Virkelig? -Selvfølgelig.
-Hva med deg? -Jeg også.
-Kom igjen, da. -La oss dra.
-Trafikken må ha vært slitsom. -Ja, jeg er så trøtt på grunn av det.
Kjære vene.
-Kom. -La oss dra.
Jeg skjønner ikke at det er så fullt så sent.
Må være slitsomt.
Selvsagt.
Men jeg vil være sammen med deg.
Jobben min er nesten ferdig. Jeg har ingen grunn til å bli her.
Wulan, jeg vil ikke snoke.
Men etter å ha følt din negative aura sist,
spurte jeg noen av din fars ansatte.
Og de fortalte meg...
...at faren din var offer for svart magi.
Familien min gikk gjennom det samme.
Vi led alle på grunn av svart magi
fra min fars tidligere forretningspartner.
De nettene forbannelsen kom over oss,
hørte vi høye dunk fra taket.
Ikke lenge etter begynte vi å få mageknip og kastet opp.
Og faren min hadde det verst. Han kastet opp spiker.
Overlevde faren din?
Nei.
Moren min og jeg gjorde det.
Men ikke han.
Wulan, du må handle raskt. Hvert sekund teller.
Og for å handle, må du først tro.
Min sunne fornuft nektet å tro.
Men etter alt som har skjedd...
Jeg tror det nå.
Bra.
Husk.
Du må være sterk.
Det vet jeg at du kan.
Det er bare én måte å takle dette.
Sørg for at den som bærer nag til familien din
gir slipp på naget sitt.
Ok?
Du klarer dette, barn.
Du er sterk, kjære. Du klarer dette.
Jeg vet du kan.
Wisnu?
-Må du dra nå? -Ja, kjære.
Jeg drar også.
-Hallo? -Jeg vil være sammen med deg.
-Hallo? -Hallo? Hvor er du?
Jeg fant ut hvor Harun bor.
Helsike, Wisnu.
Jeg skal finne bevis på at han var skyldig i dette.
Jeg skal avslutte dette.
-Hva feiler det deg? -Ok, ha det.
Wisnu, er du der?
Jeg har deg, din jævel.
Hvor lenge blir du borte?
Jeg vet ikke ennå.
Og hvordan skal jeg holde kontakten med deg?
Du glemmer alltid å lade telefonen.
Her.
Hvis du ikke får tak i meg, prøv dette nummeret.
Hvem sitt nummer er det?
En venn.
Jeg bor hos ham.
Jeg følger deg til bussen.
Atik...
Enten følger jeg deg til bussen, eller så blir jeg med til Banyuwangi.
Hva blir det til?
Kom igjen.
Hva mer sa han?
Ingenting. Han sendte posisjonen sin og en video.
Jeg har deg, din jævel.
-Sjekk kablene. -Vent, bror.
Hei! Legg fra deg telefonen!
Sjekk kablene!
Hei!
-Sjekk kablene! -Ja, ok.
For et styr.
Drosjen kommer snart.
Hvorfor gjør du det?
Den er ødelagt. Prøv å skru av strømmen.
Hvor la jeg den?
Én etter én vil dere alle dø.
Hvorfor får jeg ikke bli med?
Ser du? Du hoster igjen. Er du sikker på at du er i stand til å reise?
Pappa?
Pappa!
Pappa?
Pappa, hva er galt?
Pappa!
Sir, hjelp faren min!
-Pappa! -Sir, hva er galt?
Sir?
Pappa?
Drittsekk!
Hva er galt, pappa?
Noe kveler meg!
Én etter én vil dere alle dø.
Dø, din jævel!
Sir? Hva er galt?
Atik?
Jævel!
Kom og ta meg! Kom igjen!
Du fant meg, jeg er imponert.
Én etter én vil dere alle dø.
Én etter én...
Ta den!
-Kompis, legg fra deg telefonen! -Beklager, sir.
Hva pokker feiler det deg? Gjør jobben din ordentlig!
Hei! Hva gjør du?
Unge mann, hva skjedde?
Går det bra?
Vi tar deg med til sykehuset.
Hjelp, her borte!
-Wisnu! -Wisnu!
-Wisnu, det er meg! Jeg er her! -Wisnu!
Ta ham med til sykehuset.
Han er broren min.
Sjefen er her.
Harun.
Vi kondolerer.
Vær sterk, Harun.
-Takk. -Harun!
Jeg er lei for det. Jeg ville ringe en ambulanse,
men jeg har bare råd til en pickup.
Det går bra, sjef.
Dette er mer enn nok.
Herregud.
Hasan…
La ham gå.
Harun.
Jeg tar meg av pickupen, ok?
Ok, sjef.
Det er rart.
Men hva?
Jeg er mistenksom.
Hasan lærte bare bort Koranen til barna i landsbyen.
Hva om det er en dekkhistorie?
Det får vi aldri vite.
Så du antar at han virkelig var en sjaman med svart magi?
Hva sa du?
Si det igjen.
Broren min var ikke en sjaman! Han var en god mann!
Pass på hva du sier! Ellers sørger jeg for at du også dør!
Ro deg ned, Harun!
-Si Guds navn! Husk Allah. -Allah, sier du?
-Harun… -Allah finnes ikke!
Hvis Allah eksisterte, ville ikke familien min endt opp sånn!
Ro deg ned, Harun.
Jeg skal utfordre Allah! Jeg skal utfordre Hasans mordere!
Jeg skal hevne hans død!
Be Allah om tilgivelse.
Jeg skal hevne hans død!
Be om tilgivelse.
Jeg skal hevne hans død!
Søk tilgivelse, ok?
Søk tilgivelse.
Her.
Jeg skal hevne hans død!
Jeg søker tilgivelse fra Allah.
Kom igjen, Harun.
Slutt med unnskyldningene!
Hvor er ambulansen?
Tekst: Mari Tufte Juvik