Hva om jeg nekter å betale?
Disse bildene vil finne veien til kona di.
Hosting, og det kom ut blod. Det kom også ut et tusenbein.
Astuti.
Ser du etter denne?
Hvorfor ble foreldrene våre ofre?
De var faktisk roten til problemet.
Skal vi drepe ham?
Liket av...
Pappa?
Pappa!
Hasan.
Min kjære?
Sønn?
Hasan...
Mitt barn.
Kjære vene.
Stakkars barn.
Måtte Gud gi deg styrke.
BLOOD CURSE
BLODGJELD
-Hasan... -Munik.
Vær så snill, ikke dø.
Hvorfor døde du?
Hvorfor forlot du meg?
Vær så snill, ikke...
-Hva feiler det henne, bestemor? -Hun kjemper for livet.
Ikke dø...
-Kommer hun til å dø? -Forhåpentligvis ikke.
Ett tapt liv er allerede nok.
Vet du hva som skjedde?
Vær tålmodig, Harun.
Ta én om gangen.
La svigerinnen din leges først.
Jeg begravde Hasan i går.
Og jeg vet ikke hvor barna er.
De kan være døde allerede.
Munik.
Vær så snill, ikke dø du også.
Hasan...
-Hasan, ikke dø. -Munik, vær så snill...
Vi må skitne til hendene våre for å få rettferdighet.
Du har rett, Harun.
Hva skal du gjøre når du finner dem?
Vi finner ut mer om de medsammensvorne!
Og så?
Dreper vi dem alle!
Å drepe alle de menneskene, ville det ikke vært utmattende?
Hva mener du?
Jeg sier at det er bedre å bruke tiden til å lære.
Styrke dere selv.
Og når dere er klare, kan dere ta hevn
på en mer subtil, men dødelig måte.
Beklager, bestemor.
Men jeg kan ikke la denne muligheten gå fra meg sånn.
Greit. Som du vil.
Men ikke angre om du kaster bort for mye tid.
PASURUAN EN UKE SENERE
Jeg ser du har høy smerteterskel.
-Hvem sendte deg den kvelden? -Politiet! Politiet er her, Harun!
Politiet er her. Skynd deg!
Fetteren min fikk beskjeden min.
Gjør dere klare til å råtne i fengsel!
For siste gang,
hvem sendte deg?
Han sier det snart.
Helsike!
Svar meg!
Eller vil du dø for mine hender?
De fikk beskjeden min.
Dere kommer til å råtne i fengsel.
-Svar meg! -Stille.
Svar meg.
Ahmad Kusumawijaya.
Åpne døren!
Dere er beleiret!
Politi!
Åpne døren! Det er Pasuruan-politiet!
Pasuruan-politiet!
Hendene på hodet!
Slipp våpenet!
Slipp det!
Ikke rør deg! Dere er arrestert!
Hvordan går det med Wisnu, Mr. Harna?
Vi kan føle litt lettelse nå.
Ritualet mitt fungerte visst bra.
Vi må finne flere spor snart.
Gatot, den eneste som kan gi oss svar er allerede borte.
Hvor ellers skal vi lete?
Mr. Harna.
Kan du spore opp sjamanen igjen?
Med raga sukma?
Det bør vi ikke.
En raga sukma til kan koste Wisnu livet.
Ok, la oss finne en annen måte.
Jeg tenkte å dra til pappas gamle kontor.
Hvem vet, kanskje vi finner spor der?
Wisnu?
-Wisnu? -Det gjør vondt!
Wisnu?
-Wisnu! -Det gjør vondt!
-Wisnu? -Wisnu, hva er galt?
-Wulan, jeg holder ikke ut! -Wisnu?
Hjelp meg å holde ham nede!
-Hold ham nede! -Ok!
Hva er det?
-Hjelp meg! -Hva skjer med ham?
Wulan, hjelp meg!
-Det gjør vondt! -Wisnu?
Mr. Harna, hjelp ham!
-Wisnu, ro deg ned! -Skynd deg, sir!
Ha det bra.
-Jeg drar. -Vær så god.
PASURUAN FENGSEL KLASSE 2 A
VELKOMMEN TIL BANYUWANGI
Bestemor.
Hva?
Bestemor, jeg...
Jeg er klar nå.
Jeg er klar til å lære.
Til å ta hevn på din måte.
Jeg skulle ønske du tok til fornuft tidligere.
Men det går bra.
Bedre sent enn aldri.
Vi begynner i morgen.
Øye for øye, tann for tann.
Vær sterk, barn.
Hvil deg godt.
Jeg begikk en synd, gjorde jeg ikke?
Kom igjen...
Husker du ikke hva vi snakket om i går?
Ginuk, du burde ikke angre.
Du sa det selv, på denne måten kan du fortsette å jobbe,
og sjefen din vil ikke sparke deg.
Jeg vet bare ikke...
...hvordan jeg kan gjengjelde deg.
Ikke vær redd.
Bare vær verten min når jeg drar til Bali.
Det går bra.
Nå må du bare hvile.
Tiden er inne.
Ginuk blir prøven din.
Hvorfor henne, bestemor?
Hun er det perfekte målet.
Én, hun er utenbys fra.
To, hun er foreldreløs.
Ingen vil lete etter henne.
Er ikke det åpenbart?
Hvem vil være en blomst?
Alle menn
Ikke gå med det røde skjerfet
Gurgler knust grøt
Kvinnene
Kvinnene dør
Én etter én
Dø én etter én...
PASURUAN FENGSEL KLASSE 2 A
-Har du hatt det bra? -Ja, lovpris Gud.
Endelig skal jeg hjem.
Munik.
-Har det gått bra, Harun? -Jeg har vært snill.
Kom.
HASAN BIN NGADIMAN
Drikk dette.
Hvor enn de er, finner vi dem.
Hevnen vår begynner nå.
Har han ikke svart ennå?
Han svarer ikke når jeg ringer.
La meg gå og sjekke, ok?
-Greit. Takk, Esa. -Bli her.
Asep?
Asep.
Esa?
Esa!
Esa?
Asep! Kom og hjelp!
Vil du låne 50 millioner rupiaher?
Jeg tror ikke jeg er komfortabel med det beløpet.
Men, sir...
Surti vil bare godta forslaget mitt med en slik medgift, sir.
-Det er vår bekymring, Asep. -Skjønner du?
Hvis jenta di Surti virkelig elsker deg,
hvorfor forlanger hun en så dyr medgift?
Vel, frue, jeg er ikke en ung mann.
Jeg ser heller ikke så bra ut.
Jeg er bare takknemlig for at hun vil gifte seg med meg.
Asep.
Du burde være mer selvsikker.
-Det er andre kvinner der ute. -Ja, Asep.
Han har rett.
Det er det jeg har tenkt de siste 40 årene, sir.
Men Surti er den eneste som vil akseptere meg.
Vær så snill, sir.
Jeg har jobbet for deg veldig lenge.
Kan du ikke låne meg pengene?
Du kjøpte jo nettopp en motorsykkel til Mr. Wisnu...
Hei!
Pass munnen din!
Kjære...
Jeg kjøpte motorsykkel til Wisnu fordi det er min rett som far.
Du er ikke engang familie, og du vil ha penger til å gifte deg med en lykkejeger?
Tuller du?
Svaret mitt er nei!
Ferdig med det.
Hva gjør du her fortsatt? Gå!
Jeg var på et mørkt sted i livet.
Som et tomrom.
Jeg følte meg helt håpløs.
PALEM RAYA-GATEN 9A JAKARTA SENTRUM
Helt til du dukket opp.
Og ting begynte å bli lysere for meg.
Jeg heter Asep.
Munik.
Du er ikke den eneste som føler det sånn, kjære.
Det var ikke lett å finne en partner som deg.
Jeg er bare takknemlig
for at du forstår situasjonen min.
Du er villig til å hjelpe meg.
Takk, kjære.
Nå, sammen med deg,
skal jeg fullføre
det jeg startet for 20 år siden.
La oss gjøre det.
La oss avslutte alt dette.
Esa!
Asep, hva skjer?
Hvorfor er vi her?
Hvem er du? Hva vil du med oss?
Jeg står bak lidelsene til familiene deres,
Det var jeg som ødela dem.
De har hørt historien fra Gatot.
Det er bra.
Så nå vet dere
at jeg har jobbet hardt for å ta hevn.
Harun, er du sikker på at jeg skal være så hard mot deg?
Ja, det er jeg.
Asep.
Jo hardere, jo bedre. De må tro at jeg er harmløs.
-Forstått? -Med Aseps hjelp
fikk jeg Harun inn i hjemmet ditt.
-Unnskyld meg, frøken. -Ja, Asep?
Dette er din nye gartner.
Harun.
Hei, Harun.
-Hun snakker til deg. -Harun, frøken.
Har du sett klokken min?
-Én etter én... -Blomstene, frue.
De som var ansvarlige...
Hvorfor ga du disse stygge blomstene til mamma?
De du elsket...
Herregud!
De som rev i stykker familien min...
-Noe kveler meg! -Pappa?
...møtte endelig sin undergang.
Pappa, våkne!
I 20 år
ventet jeg på dette øyeblikket.
Jeg lurte på når jeg ville møte dere to.
Hva jeg skulle si til dere.
Hvordan dere ville reagere.
Nå som det skjer, vet jeg ikke hva jeg skal si.
Bli der.
Nå
er familien vår endelig gjenforent.
Se her.
Dulmatin!
Det holder.
-Jeg klarer det ikke. -Det holder, sa jeg.
Hei.
Hva heter du?
Wulan.
Wulan?
Og du?
Esa.
Bli med meg hjem, ok?
Ahmad?
Bondan, kom igjen.
Sov godt, kjære Esa.
Hvem er dette?
Dette er
Wulan!
Hun er datteren til en leverandør, men...
Foreldrene hennes døde, og jeg lovet...
-Jeg skjønner. -...å ta henne inn.
Hei.
Ikke vær lei deg. Du er trygg hos meg.
Wulan...
Det er trøstende.
Gråt, barnet mitt.
Få det ut.
Ja.
Bare gråt.
Få det ut.
Jeg forstår.
-Slipp det ut. -Nei...
Jeg tror deg ikke.
Jeg sparte gutten til slutt.
Så du kan avslutte det.
Nei...
Nei.
-Gjør det. -Nei.
Drep ham.
Drep ham!
Gjør det, Wulan. Drep ham.
Så vi kan bli rike med alle pengene du arver
fra den jævelen Ahmad!
Nei.
Kutt alle bånd til den familien!
Nei!
Gjør det, kjære.
Gjør slutt på smerten hans.
Wisnu!
-Drep ham. -Kom igjen.
Kom igjen, Wulan.
-Drep ham. -Gjør det.
-Kom igjen, Wulan. -Drep ham.
Gjør det!
Drep ham! Gjør det.
La meg gjøre det.
Esa...
La meg.
Hjelp ham opp.
Esa, vær så snill, nei!
Esa!
Vær så snill...
Hold kjeft.
Esa, vær så snill, ikke...
Gjør det.
-Gjør det, Esa. -Kutt av ham hodet.
-Alt Gatot sa var sant. -Nei.
Foreldrene våre var hyklere.
De var skurkene her.
De fortjente det som skjedde med dem.
Men ikke Wisnu.
Wulan!
Dette er den eneste måten å få slutt på Wisnus smerte på.
-Ikke gjør det. -Kutt av ham hodet!
Esa, ikke gjør det!
Kutt av ham hodet!
Esa!
Vær så snill!
Vær så snill, Esa, ikke gjør det!
Kjære!
La oss dra, Esa!
-Ditt utakknemlige barn! -Esa...
Wulan, løp!
Asep, kjære.
Hvis vi ikke kan være en familie her,
blir vi en i helvete!
Esa...
Wulan?
Wulan!
Esa.
Wulan, vi må komme oss ut herfra!
Esa!
Wulan...
Esa...
Wulan...
Esa...
Esa, reis deg.
Esa, la oss dra.
La oss dra.
Kom igjen. Vi er nesten der.
Du klarer det, Esa.
Esa!
Esa, kom igjen.
Kom igjen...
-Vær så snill, Esa... -Jeg klarer det ikke.
Nei, du må være sterk.
Vær så snill, bare la meg være her.
-Du må dra. -Nei!
Wulan...
Jeg vet ikke
om det hun sa var sant eller ikke.
Men én ting er sikkert,
jeg er takknemlig for at jeg kjente deg.
Esa?
Esa!
Esa, våkne!
Esa!
Esa...
Wulan?
Wulan!
Wulan, noen ringer deg!
Wulan!
Tekst: Mari Tufte Juvik