‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫שערו בנפשכם…‬
‫התשובה היא…‬
‫שאתם בשעשועון טריוויה.‬
‫לקחתי…‬
‫ואתם לא יודעים את התשובה לאף אחת מהשאלות.‬
‫אני מצטער.‬
‫מפחיד, נכון?‬
‫לא בתוכנית הזאת. כי במשחק הזה,‬
‫אתם יכולים להשיב לא נכון‬ ‫ועדיין לזכות במיליון דולרים.‬
‫לגמרי האמנתי לך.‬
‫זה כל מה שצריך!‬
‫רוב השעשועונים בוחנים את הידע שלכם.‬ ‫-לא!‬
‫אבל כאן אנחנו בוחנים משהו אחר לגמרי.‬
‫לא קניתי את זה בכלל.‬ ‫-שיקרתי. בילפתי.‬
‫אומנות ההונאה.‬
‫מצטער, לא הצלחתי לקלוט את הבלוף.‬ ‫-בואו נתחיל!‬
‫אנשים רגילים מכל רחבי אמריקה…‬
‫יש לי שלושה ילדים יפים.‬ ‫-ינסו להיעזר בלשונם כדי להגיע…‬
‫התשובה היא מפלי ניאגרה.‬
‫אל הפרס הגדול.‬ ‫-אני מאמין לך.‬
‫כן!‬ ‫-אלוהים.‬
‫ובעונה הזאת, מישהו יזכה‬
‫במיליון הדולרים בעזרת בלופים.‬
‫האם אני משקר? יש רק דרך אחת לגלות.‬
‫האמנתי לך.‬
‫ברוכים הבאים ל"אמת או שקר: השעשועון".‬
‫בסדר. אנחנו מתחילים. שקט, בבקשה.‬
‫אני יוסף קאן.‬ ‫אני בן 25, מפאלו אלטו, קליפורניה.‬
‫האיסטרטגיה שלי במשחק‬ ‫היא להסביר את התהליך המחשבתי שלי‬
‫באופן הגיוני ככל שאפשר,‬ ‫גם אם תשובתי לא תהיה נכונה.‬
‫ואם איאלץ לשקר,‬ ‫המתמודדים לא ידעו מה קרה להם.‬
‫- האווי מנדל, מנחה -‬
‫יוסף, אני האווי.‬ ‫-אני יוסף, מה שלומך?‬
‫אני יודע מי אתה.‬ ‫-אני יוסף, דוקטורנט באוניברסיטת סטנפורד.‬
‫עמדתי לומר "ספר לי על עצמך",‬
‫אבל אהבתי שאתה מתרגש.‬ ‫-אני מוכן לספר את הסיפור שלי.‬
‫אני מדען. צריך לשווק את עצמך כל הזמן,‬
‫אפילו במדע.‬ ‫-אתה מדען?‬
‫אני דוקטורנט‬ ‫באוניברסיטת סטנפורד, ומתמקד בביו-פיזיקה.‬
‫לפני כן גרתי באנגליה‬ ‫ועשיתי שם תואר שני בפילוסופיה.‬
‫בסדר.‬ ‫-ותואר ראשון בביולוגיה כללית.‬
‫טוב.‬ ‫-ובתיכון שיחקתי בהרבה טריוויה.‬
‫אתה יודע…‬ ‫-אני מרגיש כמו בספיד דייט.‬
‫אתה מבין את המשחק הזה, נכון?‬
‫אתה מספר לי על כל הידע שרכשת‬
‫באמצעות חינוך.‬ ‫-היה לי הרבה מזל.‬
‫לא צריך ידע במשחק הזה.‬
‫אני עומד לשאול אותך סדרה של שאלות טריוויה.‬
‫אם תדע את התשובה הנכונה, תזכה בכסף‬ ‫ותעבור לשאלה הבאה ותתקרב למיליון הדולרים.‬
‫אבל אם לא תדע את התשובה הנכונה,‬
‫אתה צריך רק לשכנע‬ ‫אחד משלושת המתמודדים האלה‬
‫שאתה יודע את התשובה.‬ ‫-הבנתי.‬
‫לפני שנתחיל, הבה נכיר את המתמודדים שלך.‬
‫אליסון, טוני וקייטי.‬
‫אתם משחקים במשחק של דיוק.‬
‫אם אתם חושבים שיוסף מבלף, תגידו שהוא מבלף.‬
‫אם תחשבו שיוסף‬ ‫אכן יודע את התשובה, תגידו שהיא נכונה.‬
‫הבנתי.‬ ‫-אתה מוכן לשחק?‬
‫כן.‬ ‫-אתה נמצא עשר שאלות‬
‫ממיליון דולרים.‬
‫אנחנו מתחילים.‬
‫תמורת 1,000 דולרים, שאלה מספר אחת היא…‬
‫"כמחווה להמצאה פופולרית בזמנו,‬
‫מה היו הכינויים שתומס אדיסון‬ ‫נתן לשני ילדיו הגדולים ביותר?‬
‫"א', כנף וזנב. ב', לחיצה והבזק.‬
‫ג', תפר וסליל. או ד', נקודה וקו."‬
‫הוא נעל את התשובה.‬
‫רק יוסף יודע כרגע‬ ‫אם התשובה שלו נכונה או לא.‬
‫עכשיו אתה צריך לומר לנו את התשובה,‬
‫ומתמודדים, צפו בו היטב.‬ ‫הסתכלו על העיניים האלו ועל הפרצוף הזה.‬
‫טוב, מדובר בתומס אדיסון.‬
‫הוא היה מדען. אתה מדען. ענה על השאלה.‬
‫התשובה הייתה לחיצה והבזק.‬
‫המצלמות הומצאו בערך באמצע המאה ה-19,‬
‫אך אז אדיסון המציא את הנורה,‬
‫וההמצאות הבאות שלו סייעו‬ ‫להגביר את זמינותה של המצלמה ואת יכולותיה.‬
‫לכן זכרתי שהתשובה הייתה לחיצה והבזק.‬
‫חששתי קצת שהוא קרא‬ ‫לאחד מילדיו בשם נקודה וקו.‬
‫זאת התשובה שלו.‬
‫השאלה לשלושתכם היא…‬ ‫האם הוא יודע את התשובה?‬
‫או שהוא בילף?‬
‫בסדר. המתמודדים שלנו נעלו מה שהם חושבים.‬
‫זה מביניכם שידייק‬ ‫יותר מכולם בניחוש של בלוף ואמת‬
‫יעבור למושב החם לאחר שיוסף יסיים לשחק,‬
‫וינסה להשיג מיליון דולרים.‬
‫אליסון, את יודעת אם את רואה אמת או שקר?‬
‫אני רוצה לחשוב שכן. יש לי שלושה ילדים.‬ ‫-את אומרת להם "אל תשקרו" לפעמים?‬
‫כן.‬
‫עצה גרועה.‬ ‫-נראה שזאת לא הדרך להתקבל לשעשועון.‬
‫בסדר. האם לדעתך התשובה שלו הייתה נכונה?‬
‫אני ממש רוצה לומר שכן,‬ ‫אבל דיברת המון על מי שתומס אדיסון היה,‬
‫לימדת אותנו וניסית להראות לנו‬ ‫שאתה יודע המון על תומס אדיסון.‬
‫אבל ראיתי את הפחד שבעיניך‬
‫ונראה לי שרק ניחשת. אז אני חושבת שבילפת.‬
‫- אליסון: בלוף -‬
‫קייטי, מה חשבת?‬
‫ראשית, אני לא סומכת על אנשים.‬
‫זאת הנחת היסוד שלי.‬
‫שנית, אמרת ששאר השמות פחות נעימים לאוזן‬
‫מאשר לחיצה והבזק, ואני מצטערת.‬
‫לחיצה והבזק הם שמות נעימים לאוזן? לא.‬
‫אני אומרת שזה בלוף.‬
‫בסדר. אז שתיים מתוך השלושה חשבו שאתה משקר.‬
‫לפני שנעבור אל טוני, בוא נראה אם הן צדקו.‬
‫האם התשובה שלך הייתה נכונה? או שבילפת?‬
‫בילפתי.‬
‫התשובה הנכונה הייתה נקודה וקו.‬
‫בסדר. קייטי ואליסון צדקו ואמרו שאתה מבלף.‬
‫כדי להשאיר אותך במשחק,‬ ‫עלינו לשמוע אם טוני האמין לך, או שלא.‬
‫אתה צריך רק "כן" אחד כדי להישאר במשחק.‬
‫אם טוני קלט שאתה מבלף,‬
‫אתה הולך הביתה בלי שום דבר.‬
‫טוני.‬
‫מה חשבת על תשובתו של יוסף?‬
‫אוי, יוסף…‬ ‫-אוי, לא.‬
‫בסדר. להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫הלך עליי.‬
‫בסדר. מה שקרה היה‬ ‫שהוא נשמע כה בטוח בתשובתו…‬
‫נשמעת ממש משכיל, ולכן האמנתי לך.‬
‫אלף דולרים.‬ ‫-לא!‬
‫אני מצטער. לא הצלחתי לקלוט את הבלוף.‬
‫לא הצלחת?‬ ‫-לא.‬
‫תכוון את המד שלך.‬ ‫-הינה הדבר החשוב.‬
‫הוא זכה ב-1,000 דולרים,‬ ‫למרות שאין לו מושג על מה הוא מדבר.‬
‫יעיפו אותי מסטנפורד כי טעיתי בשאלה על מדע!‬ ‫-זאת השאלה שלי.‬
‫אני לא בטוח,‬ ‫כי זה משחק של איסטרטגיה. זה כמו פוקר.‬
‫הוא אכן לומד בסטנפורד?‬
‫יוסף, על הלוח יש 1,000 דולרים.‬
‫אתה במרחק תשע שאלות ממיליון דולרים.‬
‫אציע לך את הראשון מבין שני מנעולים.‬
‫אם תשתמש במנעול כאן,‬ ‫תעזוב את המשחק עם 1,000 דולרים לפחות.‬
‫או שאתה מעדיף לסכן‬ ‫את 1,000 הדולרים האלה ולחכות שהסכום יגדל.‬
‫מה אתה רוצה לעשות?‬ ‫לבצע נעילה, או להמשיך לשחק?‬
‫למען האמת, אני טוב בטריוויה. אני ממש חושש.‬
‫ידיי רועדות. אני חייב להירגע ולהתרכז.‬
‫אז למרות שזה לא הסכום‬ ‫שאיתו הייתי רוצה ללכת הביתה,‬
‫אני אנעל את ה-1,000,‬ ‫איכנס למשחק ואתאפס על הטריוויה שלי.‬
‫טוב, הינה. ברכותיי.‬ ‫לא תלך הביתה עם פחות מ-1,000 דולרים.‬
‫הרווחת 1,000 דולרים!‬ ‫-בוא נמשיך.‬
‫תמורת 10,000 דולרים, השאלה הבאה היא…‬
‫"מסיבת הקוקטיל‬ ‫הגדולה בעולם תחת כיפת השמיים,‬
‫שנערכת מדי שנה בפלורידה,‬ ‫היא חגיגה שנערכת מסביב לאיזה אירוע ספורט?‬
‫א', משחק פוטבול בקולג'. ב', תחרות ב-PGA.‬
‫ג', מרוץ של נאסקאר. או ד', מרוץ סוסים.‬
‫תסתכלו עליו. הוא אוחז בידיו. אתה רועד?‬
‫קדימה. תגיד להם את התשובה.‬
‫כן, אני יודע שזה קורה לפני האורנג' בול,‬
‫ואני יודע שגם הוא מתרחש בפלורידה,‬ ‫אז אני די בטוח שמסיבת הקוקטיל הוא לכבודו.‬
‫בסדר. שמעתם את התשובה שלו.‬
‫אתם צריכים לקבוע אם הוא ידע את התשובה,‬
‫או שניסה לבלף אתכם.‬
‫כולם נעלו את תשובותיהם. אתחיל בך, אליסון.‬
‫בסדר. אני יודעת שאתה חושש,‬ ‫לאחר השאלה הקודמת. לא התחלת טוב.‬
‫עם זאת, אני חושבת שאתה עדיין חושש קצת.‬
‫וראיתי אותך מביט‬ ‫מעלה ושמאלה, וניסית לשכנע אותנו‬
‫שאתה יודע שזהו ה"אורנג' בול",‬ ‫ואני עדיין חושבת שאתה מבלף…‬
‫וזאת עמדה שממש לא טוב‬ ‫להיות בה פעמיים ברצף, צר לי לומר.‬
‫יוסף.‬ ‫-כן.‬
‫אליסון לא מאמינה לך שוב.‬
‫היא צדקה בפעם הראשונה.‬ ‫תגיד לה אם היא מדייקת שוב.‬
‫אליסון, למרבה הצער,‬ ‫ידעתי את התשובה. השבתי נכון.‬
‫עשרת אלפים דולרים!‬
‫קייטי וטוני האמינו שאתה דובר אמת.‬
‫ולאחר שתי שאלות, קייטי מובילה.‬
‫הרחתי את זה.‬
‫יוסף, יש לך 10,000 דולרים.‬
‫אתה יכול ללכת עכשיו,‬ ‫עם 10,000 דולרים, ולצאת מכאן.‬
‫אבל אני רוצה לומר לך משהו.‬
‫ביצעת נעילה ב-1,000 דולרים.‬
‫אני אתן לך מנעול נוסף.‬
‫אבל לא תוכל להשתמש במנעול השני‬
‫עד שתהיה לפחות‬ ‫שלוש רמות מעל למנעול הראשון.‬
‫הבנתי.‬ ‫-אז את הנעילה הבאה תוכל לבצע‬
‫ב-50,000 דולרים‬ ‫וזאת תהיה הנעילה האחרונה שלך במשחק.‬
‫הבנתי.‬
‫תרצה ללכת מכאן עם 10,000 דולרים,‬ ‫או שאתה מעדיף לנסות להשיג 25,000?‬
‫תראה, האווי, השאלה הראשונה לא נחשבת.‬ ‫חששתי קצת. אני נכנס לעניינים. אמשיך הלאה.‬
‫בוא נמשיך.‬ ‫-בסדר.‬
‫הינה זה בא.‬ ‫-הינה זה בא.‬
‫הינה זה בא.‬ ‫תמורת 25,000 דולרים, הינה השאלה הבאה שלך.‬
‫"הכרזת העצמאות מאוחסנת בתיבה אטומה‬
‫שמלאה באיזה גז אינרטי,‬ ‫כדי לשמר את הנייר והדיו?‬
‫א', חנקן. ב', ארגון.‬
‫ג', פלואור. או ד', פחמן חד-חמצני."‬
‫אתה עדיין לא יכול לעשות את זה ביד אחת?‬
‫אני מנסה להרגיע אותך.‬
‫בסדר. תגיד להם את התשובה.‬
‫היה די קל למצוא את התשובה כי…‬
‫ראשית, ידעתי מייד שזה ארגון,‬
‫אבל שנית, זה נמצא בתשובה. אינרטי.‬
‫ארגון הוא הגז האציל‬ ‫היחיד שיש שם. פשוט מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫טוני.‬ ‫-שלום.‬
‫מה אתה חושב על התשובה שלו?‬
‫תשמע, הייתי לצידך עד עתה, אבל…‬
‫אתה מבלף, ואסביר איך אני יודע.‬
‫אתה עלית לפודיום ועשית ככה…‬
‫והעיניים שלך נדדו לשם, ואז לשם…‬
‫ניסית לספר לעצמך את הסיפור,‬
‫אז אתה לגמרי מבלף אותנו כרגע.‬
‫המראה של פרופסור אקס‬ ‫וצווארון הגולף לא פועלים הפעם.‬
‫השתתפתי באליפות החידונים בתיכון.‬
‫מדע, היסטוריה, גאוגרפיה…‬ ‫חייבים לדעת את זה. זה כמו…‬
‫אבל אולי האמירה הזאת‬ ‫היא האיסטרטגיה שלך. אולי סיפרת לי בלוף‬
‫כששאלתי ממה אתה מתפרנס.‬ ‫מניין לי לדעת שיש לך תואר שני במדעים?‬
‫שאל אותי שאלות.‬ ‫-טוב, אז תגיד לו אם הוא צודק.‬
‫טוני, אני ממש מצטער. אתה טועה לגמרי.‬
‫התשובה שלי הייתה נכונה. זה מדע.‬ ‫-אז כל הכבוד לך.‬
‫בחייך…‬ ‫-כל הכבוד לך.‬
‫זאת התשובה שלי.‬
‫באמת כל הכבוד לו, כי עם התשובה הנכונה,‬
‫הוא עלה שלב, וכעת יש לך 25,000 דולרים.‬
‫אליסון וקייטי, שתיכן דייקתן שוב.‬
‫טוב, יוסף. אתה יכול‬ ‫ללכת הביתה עכשיו עם 25,000 דולרים.‬
‫אתה יכול גם לעבור לשאלה הבאה.‬ ‫השאלה הבאה שווה 50,000 דולרים.‬
‫ואם תגיע ל-50,000, תוכל לבצע נעילה.‬
‫אז מה תעשה?‬ ‫תיקח את ה-25 ותלך, או שתנסה את ה-50?‬
‫אני רוצה לנסות את ה-50.‬
‫כן!‬ ‫-הוא רוצה לנסות את ה-50.‬
‫טוב, תמורת 50,000 דולרים. הינה השאלה הבאה.‬
‫"האגדה מספרת שריצ'רד ניקסון נשא פעם‬
‫את מזוודותיו של לואי ארמסטרונג דרך המכס,‬
‫והבריח מה לתוך ארה"ב שלא ביודעין?‬
‫א', 400,000 דולרים. ב', דרקון קומודו צעיר.‬
‫ג', קילו וחצי מריחואנה.‬ ‫או ד', שני גלגלים של גבינה נדירה."‬
‫בסדר. תגיד להם את התשובה.‬ ‫-אני זוכר את זה. זה היה דרקון קומודו.‬
‫אני זוכר את זה כי הוא חזר מטוקיו,‬
‫ודרקון הקומודו שהוא הביא‬ ‫היה מין פולש, מבחינה טכנית,‬
‫שהתנחל בחלק גדול של החוף המזרחי‬ ‫כשניקסון חזר לוושינגטון הבירה.‬
‫אתה מחייך.‬
‫הייתי צריך שנייה‬ ‫כדי לנשום. אני מרגיש טוב עכשיו.‬
‫הביטחון שלי שב.‬ ‫-נראה שזה נכון.‬
‫כן, הוא שב.‬
‫בסדר.‬
‫קייטי.‬
‫כן.‬ ‫-מה דעתך?‬
‫נראה לי שקלטתי את הסימנים המסגירים שלך.‬
‫כשאתה באמת יודע תשובה,‬ ‫אתה מניד בראשך ל"כן" ול"לא"‬
‫לגבי כל אפשרות.‬
‫כשאתה מנחש במקרה את התשובה הנכונה,‬
‫אתה מדבר באופן כוללני מאוד,‬ ‫כי אתה לא יודע איך להסביר אותה.‬
‫וכשאתה טועה בתשובה,‬ ‫אתה נכנס ממש לעומק ואומר,‬
‫"זה סיפור שאני זוכר".‬
‫הפעם בילפת.‬
‫אז בחרתי בבלוף.‬
‫אולי יש לו איסטרטגיה‬ ‫והוא משנה זאת משאלה לשאלה. טוני.‬
‫כן.‬ ‫-מה חשבת על התשובה שלו?‬
‫בסדר. ישוע, בבקשה, עזור לנו.‬
‫פשוט קרא לי האווי.‬
‫האווי, אני בטוח‬ ‫שקראו לך אלוהים או ישוע בעבר.‬
‫כשהבטת באפשרויות, הרגשתי שאתה לא ממש בטוח.‬
‫ואז, כשהשבת לא נכון,‬
‫אמרת כזה, "כל אחד אמור לדעת את זה",‬
‫והמשכת לחייך כאילו שאתה מנסה לשכנע את עצמך‬
‫שאתה אומר לנו את האמת.‬
‫אז אני אומר שבילפת.‬
‫אל תעשה לי ככה. אתה בילפת.‬
‫בסדר. הינה המצב.‬
‫קייטי אמרה שזה בלוף. טוני אמר שזה בלוף.‬
‫מה זה היה, יוסף?‬
‫בילפתי.‬
‫בסדר.‬
‫התשובה הנכונה הייתה קילו וחצי מריחואנה.‬
‫פעמיים בלוף. אם אליסון קבעה שזה בלוף,‬
‫אתה הולך הביתה עכשיו.‬
‫וביצעת נעילה ל-1,000 דולרים,‬ ‫אז תלך הביתה עם 1,000 דולרים.‬
‫אבל אם אליסון האמינה לך,‬ ‫יהיה לך סיכוי לזכות ב-50,000 דולרים.‬
‫אליסון, מה דעתך?‬
‫ראיתי את השאלה הזאת‬ ‫וראיתי אותך מביט בשאלה.‬
‫ומייד חשבתי, "הוא לא יודע את התשובה".‬
‫ואז התחלת לדבר על זה,‬ ‫"כן, הוא חזר מיפן והביא דרקון קומודו".‬
‫התלבטתי.‬
‫אבל התלבטתי לטובתך,‬
‫אז קבעתי שאתה אומר את האמת.‬
‫בואו נמשיך!‬ ‫-כן!‬
‫הרי לכם. 50,000 דולרים.‬
‫אתה ב-50,000 דולרים.‬ ‫כפי שאמרתי לך,שלוש רמות גבוה יותר,‬
‫אתה יכול להשתמש במנעול השני, כמובן.‬
‫אני מבצע נעילה, האווי. שימו את הכסף בבנק!‬ ‫-50,000 דולרים.‬
‫לא תעזוב עם פחות מ-50,000 דולרים.‬
‫בוא נמשיך!‬
‫אתה תלך מכאן‬ ‫עם כסף גדול. קדימה. 75,000 דולרים.‬
‫והשאלה הבאה היא…‬
‫"סופר הילדים רואלד דאל‬ ‫עבד במשך תקופה קצרה,‬
‫בהיותו תלמיד, באיזו עבודה שאולי‬ ‫סיפקה השראה לאחד מספריו הידועים ביותר?‬
‫א', קטף אוכמניות. ב', עבד כעוזר קצב.‬
‫ג', ביצע בדיקות טעימה לשוקולד.‬
‫או ד', הניח מלכודות ארנבים."‬
‫אלו הרבה הבעות פנים.‬ ‫-אני מצטער.‬
‫בשאלה הבאה לא תהיה תגובה. אני מבטיח.‬
‫קדימה, ענה על השאלה.‬
‫רואלד דאל כתב את "צ'רלי והשוקולדה".‬
‫זאת שאלה מתחרויות חידונים.‬ ‫צריך לזכור על פה ספרים, ספרים,‬
‫סופרים, כותרים, סופרים,‬ ‫עלילות, סופרים, דמויות, סופרים.‬
‫טעימת שוקולד. בחייכם.‬
‫אני רואה מה אנחנו עושים.‬ ‫-מה הוא עושה?‬
‫אני רואה מה אתה עושה.‬ ‫-אני נכנס לעניינים.‬
‫שמע, אתה יכול‬ ‫להיכנס לעניינים, אבל תישאר צנוע.‬
‫אתה רואה מה הכסף עושה לך?‬ ‫-יוסף, תגיד לטוני למה אתה מחייך.‬
‫זאת טעימת שוקולד!‬ ‫-זה באמת שוקולד,‬
‫אז התשובה נכונה‬ ‫ואתה מקבל 75,000 דולרים. אז יוסף…‬
‫ומצד המתמודדים,‬
‫כל שלושתכם האמנתם שיוסף אומר את האמת.‬
‫זכרו, אם הוא יודח,‬ ‫זה מכם שדייק יותר מכולם…‬
‫או אם הוא יסיים ויגיע למיליון הדולרים,‬
‫הוא זה שיישב במושב החם.‬
‫בסדר. תראה מה זה,‬ ‫יוסף. יש לך 75,000 דולרים.‬
‫אתה בחצי הדרך למיליון דולרים.‬
‫מגניב.‬ ‫-אתה יכול ללכת עכשיו. אין עוד מנעולים.‬
‫אני מבין.‬ ‫-אתה יכול לצאת מכאן כרגע עם 75,000 דולרים.‬
‫אתה יכול לומר,‬ ‫"להתראות, האווי", לצאת וללכת הביתה.‬
‫התחייבות שלי.‬
‫אם תחליט להמשיך,‬ ‫השאלה הבאה שווה 100,000 דולרים.‬
‫אם לא תדע את התשובה, תבלף ותיתפס,‬
‫תוכל לצאת מכאן עם לא יותר מ-50,000 דולרים.‬
‫מה תרצה לעשות?‬ ‫לקחת את ה-75, או להמשיך ל-100?‬
‫אמשיך לשחק. אני מרגיש טוב.‬
‫הינה השאלה הבאה.‬
‫בשנת 2021 הקליט הגיטריסט‬ ‫נייט מרסרו אלבום של דואטים,‬
‫עם איזה אתר בארה"ב,‬ ‫ושילב בו את קול ההמהום המסתורי שלו?‬
‫א', סכר הובר. ב', מחט החלל.‬ ‫ג', קשת השער. ד', גשר שער הזהב.‬
‫הוא אומר שנכנס לעניינים,‬ ‫אבל עדיין אוחז באצבע הזאת.‬
‫יוסף, אמור לנו מהי תשובתך.‬
‫יש שתי סיבות שאני יודע את זה.‬ ‫ראשית, הלכתי לסכר הובר עם אבי.‬
‫המדריך ביקש מאיתנו להיות בשקט,‬ ‫כדי שנוכל לשמוע את קול ההמהום.‬
‫שנית, לפי המבנה של מחט החלל,‬
‫קשת השער וגשר שער הזהב,‬
‫אף אחד מהם לא יוכל‬ ‫לרטוט מספיק כדי שיופק קול המהום.‬
‫מחט החלל גבוהה מדי ודקה מדי. הקשת צרה מדי.‬
‫הייתי בגשר שער הזהב. אתם יודעים מה?‬
‫לא שומעים שם המהום, אלא הרבה מכוניות.‬
‫בסדר. נתחיל בקייטי.‬
‫היא קלטה אותך‬ ‫בדיוק של 100 אחוזים במהלך המשחק הזה.‬
‫קייטי.‬
‫טוב, גם אני הייתי בסכר הובר.‬
‫ואתה צודק, באמת אמרו‬ ‫לשמור על השקט ולהקשיב להמהום.‬
‫אבל בשבילי, זה היה ההמהום הכי מרגיע בעולם.‬
‫שיר חינני.‬ ‫-ועל הלוח כתוב "מסתורי",‬
‫אז חשבתי, "המהום מסתורי, המהום מרגיע…"‬
‫ואתה יודע מה החלטתי? ששוב הסברת יותר מדי.‬
‫אז הלכתי על תחושת הבטן שלי ואמרתי שבילפת.‬
‫טוני, מה חשבת?‬
‫אני בהחלט חושב שהוא מבלף,‬ ‫והינה הסיבה. כי כאשר הוא בטוח בעצמו,‬
‫הוא אוחז בשתי ידיו ועושה כך.‬
‫הוא עושה את כל הדברים האלה.‬
‫והפעם הוא לא עשה את זה.‬ ‫הוא חשב בקדחתנות איך לשכנע אותנו.‬
‫חשב בקדחתנות?‬ ‫-כן.‬
‫אז ברור שבילפת.‬
‫בסדר. אני שואל אותך, יוסף.‬
‫האם ידעת את התשובה? או שבילפת? תגיד.‬
‫בילפתי.‬ ‫-כמובן.‬
‫בסדר. התשובה הנכונה היא גשר שער הזהב.‬
‫מוזר, כי אני גר בסן פרנסיסקו‬ ‫ואיש לא הזכיר את זה מעולם.‬
‫אז אם אליסון חשבה שבילפת,‬
‫תלך הביתה עם 50,000 דולרים.‬
‫אבל אם היא האמינה לך,‬
‫יש לך 100,000 דולרים. אליסון?‬
‫מוקדם יותר במשחק‬
‫היו שני בלופים וההחלטה הסופית הייתה שלי.‬
‫אני הסתכלתי לך בעיניים,‬ ‫התלבטתי ובסוף האמנתי לך.‬
‫והפעם אני חייבת לומר שלא התלבטתי כלל.‬
‫מייד קבעתי שאתה מבלף.‬
‫שלושה בלופים. אתה מודח מהמשחק.‬
‫אני בחוץ.‬ ‫-ראשית אני רוצה להודות לך.‬
‫לא, באמת. היה כיף ואנחנו נהנים כאן.‬
‫זה משחק כיפי.‬ ‫-נכון.‬
‫ו-50,000 דולרים…‬
‫חמישים אלף דולרים והוא טעה בחצי מהתשובות.‬
‫יש מספרי סיפורים בכל תחום בחיים.‬
‫אני בתעשיית הקנאביס.‬ ‫-אני מהנדס טילים.‬
‫אני מדבב.‬ ‫-אני מפיקה של תוכנית בוקר ברדיו.‬
‫אני חוקר הונאות.‬
‫אני גדלתי בכת.‬
‫מי יטפס בסולם הזה, אל מיליון הדולרים?‬
‫האדם הבא שעושה את דרכו‬
‫אל המושב החם‬ ‫בשביל מיליון דולרים עם דיוק של 100 אחוזים…‬
‫היא קייטי.‬
‫הלב שלי הולם ויש לי פרפרים בבטן.‬
‫בואי לכאן,‬ ‫אל המושב החם, שאין בו מושב, למעשה.‬
‫האיסטרטגיה שאני מתכננת‬ ‫היא להגיב באופן מופרז ולהיות מתוקה וחביבה.‬
‫את חוששת?‬
‫אתה יודע משהו? כן.‬
‫אני עובדת בפוליטיקה. מבלפים סביבי כל הזמן.‬
‫אז למדתי מהטובים ביותר‬ ‫ואני חושבת שזה יעזור לי כאן.‬
‫תגידו שלום לקייטי.‬
‫שלום, קייטי‬ ‫-שלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר.‬
‫ספרי לי על עצמך.‬
‫טוב, אני גרה בניו יורק.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני…‬
‫אני אוהב את ניו יורק. תכתבו את זה.‬ ‫זאת יכולה להיות מדבקת רכב נהדרת.‬
‫אני אוהב את ניו יורק.‬ ‫-עם לב, אולי?‬
‫מקורי מאוד.‬ ‫-תודה.‬
‫כן, החלפתי הרבה קריירות בחיי.‬
‫אבל כעת אני בתחום התקשורת.‬ ‫יש לי חברה משלי, למעשה.‬
‫אנחנו עוזרים לחברות טכנולוגיה,‬ ‫למלכ"רים ולכל מה שנמצא ביניהם.‬
‫זה מה שאנחנו עושים.‬ ‫-את מוצאת את עצמך משקרת הרבה?‬
‫אתה יודע, אני מאמינה‬ ‫שהתקשורת הטובה ביותר נובעת מכנות.‬
‫לא כאן.‬
‫אני ילדה קתולית טובה.‬ ‫למדתי בבית ספר קתולי.‬
‫אמן.‬
‫אני יודעת שאולי‬ ‫מישהו למעלה כועס שאני משקרת יותר מדי.‬
‫כן.‬ ‫-אז אני מנסה להישאר בדרך הישר כאן.‬
‫בסדר. אלה הם המתמודדים שלך.‬
‫יש לנו את אליסון. יש לנו את טוני.‬
‫ויש לנו מתמודדת חדשה, אלין.‬
‫אלין, ספרי לי קצת על עצמך.‬
‫אני מניו ג'רזי,‬
‫ויש לי פודקאסט.‬
‫במה עוסק הפודקאסט שלך?‬
‫בפשעים אמיתיים.‬
‫פשעים אמיתיים. זה גדול.‬ ‫-כן.‬
‫קלטתי אותך, קייטי.‬ ‫-בסדר.‬
‫ובכן, הינה סולם הכסף שלך.‬
‫כל תשובה,‬ ‫כל עוד מישהו יאמין לך, או שתשיבי נכון,‬
‫תעלה אותך בסולם הזה,‬ ‫קרוב יותר למיליון הדולרים.‬
‫את מוכנה להתחיל תמורת 1,000 דולרים?‬
‫לגמרי.‬
‫השאלה הראשונה היא…‬
‫"בניגוד לאמונה הנפוצה,‬
‫החלודה על מסמר חלוד אינה גורמת איזו מחלה?‬
‫א', מונונוקלאוזיס.‬ ‫ב', טטנוס. ג', סלמונלה. או ד', כולרה.‬
‫בסדר.‬
‫אני הייתי מתחיל להסתכל עליה כבר עכשיו.‬
‫היא נראית כמו מישהי שיודעת את התשובה?‬
‫זהו זה. נעלת את תשובתך.‬ ‫אני רוצה לשמוע את התשובה שלך.‬
‫התשובה שלי היא ב', טטנוס.‬
‫הסיבה שאני יודעת שזה היה ב', טטנוס, היא ש…‬
‫זה לא היה מסמר חלוד, אלא סיכת מהדק חלודה.‬ ‫אבל כשהייתי ילדה היו לנו סיכות מהדק בשטיח.‬
‫זה היה בית ישן שנבנה בפילדלפיה בשנות ה-50.‬
‫ודרכתי על אחת הסיכות שבלטו מתוך השטיח.‬
‫ואימא שלי אמרה, "אלוהים, את תחטפי טטנוס".‬
‫ואז נאלצנו ללכת לרופא. קיבלתי זריקה.‬ ‫-אל תספרי לי, אלא להם.‬
‫טטנוס. כן, כי עשיתי את זה.‬
‫הייתי הסתומה שניסתה לחטוף טטנוס.‬
‫בסדר. זאת תשובתך?‬ ‫-כן, זאת התשובה שלי.‬
‫משהו מכל זה הוא אמת?‬
‫היו סימנים מסגירים?‬
‫היא נראתה בטוחה בתשובתה?‬
‫שמתם לב לתנועות בעיניים, או לשפת הגוף שלה?‬
‫זה הדבר החשוב במשחק הזה.‬
‫אני אתחיל ב…‬
‫אלין.‬
‫קייטי, אהבתי את לוק הספרנית שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫הוא גרם לי לחשוב שאת יודעת הרבה על מדע.‬
‫אבל…‬ ‫-התואר שלי הוא בפיזיקה, אז…‬
‫הסיפור הזה…‬
‫אני לא בטוחה. נשמע קצת שאת מדברת…‬
‫זה נשמע לי כמו תיקון אוטומטי.‬
‫אז אני אומרת שזה בלוף.‬
‫ביקורתי קצת.‬
‫היה משהו בהתנהגותה, או באופן הדיבור שלה,‬
‫שגרם לזה להיראות כמו בלוף?‬
‫כן, קצת יותר מדי תנועות בזרועות.‬
‫בסדר, קייטי.‬
‫אמרת את האמת, או שזה היה שקר?‬
‫אמרתי את האמת. באמת דרכתי על סיכת מהדק.‬
‫ובאמת קיבלתי זריקת טטנוס.‬ ‫-כן!‬
‫אלף דולרים.‬ ‫-וזה לא היה כיף. לא נהניתי מזה.‬
‫יש לך 1,000 דולרים. את אמרת את האמת.‬
‫צדקת בתשובה הזאת. ואתה האמנת לה?‬
‫כן.‬
‫האמנת לה, טוני?‬ ‫טוני האמין לה. ואת, אליסון?‬
‫כן, האווי. בהחלט האמנתי.‬ ‫-בסדר. זה המשחק שאתם משחקים.‬
‫אלין, טעית. השניים האלה צדקו.‬ ‫-כן.‬
‫אתם משחקים בשביל לדייק.‬ ‫אתם לא מנסים להעיף אותה.‬
‫אתם מנסים להיכנס.‬
‫כן.‬ ‫-אבל אהבתי איך שעשית את זה.‬
‫זה עדיין היה לא נכון.‬ ‫-תשובה אחת. 1,000 דולרים. צדקת.‬
‫את יכולה להשתמש‬ ‫בראשון מבין שני המנעולים שלך כרגע.‬
‫אבל אם לא תבצעי נעילה כרגע,‬
‫תוכלי גם להחליט להמשיך הלאה‬ ‫ולומר, "אבצע נעילה במספר גבוה יותר,‬
‫כדי להבטיח לי יותר כסף כשאעזוב".‬
‫אז השאלה אלייך היא…‬
‫עשינו עסק? לא, טעיתי במשחק. סליחה.‬
‫כוחו של הרגל. סליחה.‬ ‫-אזכור יפה.‬
‫לא, אני מצטער. איפה אני?‬
‫בסדר. מה את רוצה לעשות?‬
‫לבצע נעילה עכשיו, או לחכות?‬
‫לא הייתי רוצה‬ ‫שבסוף יתברר שטסתי לכאן לשווא.‬
‫אז אבצע נעילה ב-1,000,‬
‫כדי להבטיח לעצמי 1,000 דולרים.‬ ‫-יופי!‬
‫ארוחת ערב טובה בניו יורק.‬ ‫אתה מכיר את המחירים שם, אבל…‬
‫אהבתי.‬ ‫-בסדר. אנחנו הולכים על 10,000 דולרים.‬
‫הינה השאלה.‬
‫"בבריטניה, מה מהדברים הבאים נקרא לפעמים‬
‫'הגועל נפש'?‬
‫א', להשתכר. ב', לבצע פשע.‬
‫ג', נפיחה. או ד', יחסי מין?"‬
‫היא נעלה את תשובתה. קייטי, עני על השאלה.‬
‫בסדר. התשובה כאן היא ד', יחסי מין.‬
‫איך אני יודעת את זה? שוב, שעת סיפור.‬
‫עבדתי בחברה אחת בבריטניה,‬
‫ונהגנו לצאת לבלות בלונדון בשביל "גיבוש".‬
‫ובין השאר דיברנו גם על שכרות, כמובן.‬
‫דיברנו על יחסי מין, כמובן.‬
‫אבל נפיחות ופשעים לא עלו בשיחה מעולם.‬
‫אז פה ושם שמעתי "הגועל נפש",‬
‫הייתי די בטוחה שזה‬ ‫לא אומר שכרות ולכן נעלתי את ד', יחסי מין.‬
‫בסדר. במקום לפנות למתמודדים,‬
‫אני אתחיל בך, קייטי.‬
‫תגידי להם אם זאת האמת.‬
‫כן, זאת האמת.‬
‫יש לך 10,000 דולרים.‬
‫זאת הייתה האמת.‬ ‫-תודה, בריטניה.‬
‫שלושתכם האמנתם שקייטי אומרת את האמת.‬
‫את בזוגיות?‬ ‫-לא.‬
‫פנויה מאוד, עד כאב.‬
‫אני מבין.‬ ‫-קייטי, את רוצה לדבר על זה?‬
‫אני יודע איך זה.‬ ‫-אולי זה שקר.‬
‫הרגשתי את המציאות ואת הכאב בהצהרה הזאת.‬
‫כשאומרים את זה כך…‬ ‫-כשאתה פנוי,‬
‫אתה אומר את זה כך.‬ ‫"אני פנוי משהו בן ז…" אז הרגשתי את זה.‬
‫נמשיך הלאה.‬
‫השאלה הבאה שווה 25,000 דולרים.‬
‫טסת עד לכאן‬ ‫בשביל 1,000 דולרים. אמרת שזה היה כדאי.‬
‫כבר יש לך פי עשרה מכך.‬ ‫-עשר טיסות.‬
‫כן. אנחנו… לא שילמנו על הטיסה שלך לכאן?‬
‫לא, דווקא שילמתם.‬ ‫-בסדר.‬
‫חשבתי שזה "הולו". זה "נטפליקס".‬
‫בסדר. מה את רוצה לעשות? ללכת על 25,000?‬
‫יש…‬ ‫-או לקחת את העשרה?‬
‫יש לי חשד שגברים בניו יורק‬ ‫לא יצאו איתי תמורת 10,000 דולרים בלבד.‬
‫בהתחשב בהצלחתי בעבר.‬
‫אני אלך על ה-25,000 למען הדייטים שלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫יש 25,000 דולרים על הלוח.‬
‫למען הפנויים בכל מקום.‬
‫בסדר. הינה השאלה.‬
‫"לפי שירות הפארקים הלאומי,‬ ‫מהו הדבר הראשון שיש לעשות‬
‫אם דוב מסתער עליכם בפארק הלאומי ילוסטון?‬
‫א, לעמוד במקום. ב', לשיר בקול וללכת אחורה.‬
‫ג', לרוץ לעברו.‬ ‫ד', לצעוק ולנופף בזרועותיכם באופן…"‬
‫ראוו… תגידי את המילה.‬
‫ראוותני, כן.‬ ‫-נכון.‬
‫ככה. עני על השאלה. נעלי את התשובה.‬
‫היא נעלה אותה.‬
‫אהבתי את ההבעה הקפואה.‬ ‫-רק היא יודעת אם התשובה שלה נכונה.‬
‫כעת את צריכה‬ ‫לומר לנו מהי התשובה, ואנחנו נביט,‬
‫אנחנו נסתכל, אנחנו נקשיב,‬
‫ונחליט אם את‬ ‫אכן יודעת את התשובה, או שאת משקרת.‬
‫זהו תפקידכם.‬
‫אני אעשה את זה רק בשביל הכיף. עני.‬
‫למעשה, התשובה היא ד' שוב.‬
‫הייתי בצופים,‬ ‫וכחלק מההכשרה, ברור שדיברנו על כך,‬
‫על מה שצריך לעשות כשמנופפים בידיים.‬
‫לשמחתי, כשהלכתי עם משפחתי לילוסטון,‬
‫שמענו את השיעור הזה שוב,‬ ‫אז שמעתי אותו פעמיים כבר. למעשה…‬
‫עוד כמה פעמים בצופים.‬ ‫אבל זה "לצעוק ולנופף בידיים".‬
‫אתם רוצים להיראות גדולים ולהפחיד את הדוב.‬
‫קייטי.‬ ‫-כן.‬
‫נתחיל בך שוב. אמרת את האמת?‬
‫או שבילפת?‬
‫שיקרתי. בילפתי.‬
‫אז התשובה האמיתית, כפי שאנחנו רואים,‬
‫היא לעמוד במקום, כלומר ממש להפך.‬
‫כן.‬
‫אז ידעת שאת לא יודעת?‬
‫צמצמתי את האפשרויות לשתיים האלו ו…‬
‫את רק ניחשת.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לומר לך את האמת? הסתכלתי היטב.‬
‫ובאמת נראה שאת יודעת‬ ‫על מה את מדברת, אבל דעתי אינה חשובה.‬
‫מספיק שאדם אחד…‬
‫כן.‬ ‫-מספיק שאדם אחד יקנה את הסיפור שלך.‬
‫אתחיל בטוני.‬
‫שמעת מה שהיה לה לומר.‬ ‫-נכון.‬
‫דבר איתי על זה. מה אתה מרגיש בקשר לתשובתה?‬
‫קשה מאוד לפענח את קייטי.‬
‫אבל היא עבדה עליי, האווי. אני האמנתי בזה.‬
‫היא אמרה, "הייתי בצופים".‬ ‫-אתם רואים?‬
‫כן!‬ ‫-באמת הייתי בצופים.‬
‫הוא קנה את זה!‬ ‫-האמנתי בזה.‬
‫יש לך 25,000 דולרים.‬
‫ראית את זה?‬
‫אתם רוצים לדעת‬ ‫מי מוביל כרגע בתחרות על המושב החם?‬
‫אני? אם זאת אני, אז כן.‬ ‫-אתם לא רוצים לדעת?‬
‫אנחנו בלחץ. לא.‬ ‫-אתם לא רוצים לדעת?‬
‫אבל תגיד לנו כך או כך?‬ ‫-לא, זה לשיקול דעתכם. אמרתם לא.‬
‫יציגו את זה היכן שהוא על המסך.‬
‫- אליסון וטוני 67%, אלין 33% -‬
‫זה היכן שהוא על המסך.‬ ‫אני לא יודע איפה, כי עושים את זה ב"פוסט".‬
‫זה לא קורה עכשיו. זה בפוסט פרודקשן.‬
‫בסדר. אז יש לך‬ ‫25,000 דולרים כרגע, גברתי הצעירה.‬
‫את יכולה לעזוב‬ ‫עם 25,000 דולרים, אבל הינה מה שאני מציע.‬
‫אם את רוצה להישאר,‬
‫אני אתן לך מנעול נוסף ב-50,000 דולרים.‬
‫אז תצטרכי להישאר‬ ‫עוד פעם אחת בשביל המנעול הזה.‬
‫יש לך 25,000 דולרים. את יכולה לעזוב כרגע.‬
‫מהי המשמעות של 25,000 דולרים בשבילך?‬
‫השינוי יהיה עצום. כפי שציינת,‬ ‫די יקר לגור בניו יורק. אין לי וילונות.‬
‫אני מכסה את החלונות במגבות.‬
‫באמת? המגבות שלך נמצאות שם?‬ ‫-כן.‬
‫אז לאחר המקלחת, השכנים בטח מתים עלייך.‬
‫כן, אנשים זכו להופעות.‬
‫בסדר. אז מה תעשי?‬
‫אלף דולרים? לא אכעס עם אחזור עם זה הביתה.‬
‫אבל 50,000? אלוהים, זה יהיה טירוף.‬
‫אז ננסה עוד שלב אחד לפחות.‬
‫ננסה את זה.‬ ‫-קייטי! כן!‬
‫כרגע סירבת ל-25,000 דולרים.‬ ‫סירבת. את מהמרת על 50,000 דולרים עכשיו.‬
‫אם לא תצליחי,‬ ‫תלכי הביתה עם 1,000 דולרים בלבד.‬
‫כן, אדוני.‬
‫בסדר. הינה השאלה.‬
‫"כמחווה לתפקידו המקורי,‬
‫מהו השם שבו מכנים‬ ‫ב'לוי שטראוס' את הכיס הימני הקטנטן‬
‫בצד הקדמי של הג'ינס שהיא מייצרת?‬
‫א', כיס מפתח. ב', כיס מצית.‬
‫ג', כיס שעון. או ד', כיס עיפרון."‬
‫נעלי את התשובה שלך.‬
‫היא נעלה אותה. תגידי לנו את תשובתך.‬
‫בסדר. התשובה היא ג'.‬
‫אני עובדת עם "ליוויס".‬
‫אני זאת שמבצעת‬ ‫את תדרוכי הבוקר שלהם, לחברה כולה.‬
‫אז עליי לדעת הכול על "ליוויס",‬
‫כמו מתי היא נוסדה‬ ‫ומהו זוג הג'ינס הישן ביותר שנמצא אי פעם.‬
‫זה קרה ממש לאחרונה,‬ ‫בעיירה קטנה בקליפורניה.‬
‫אז כן, התשובה היא בהחלט ג', כיס שעון.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫מה דעתכם על זה?‬
‫זה מעניין.‬ ‫-לא, זאת הייתה שאלה רטורית.‬
‫חשבתי שאתה רוצה שנענה.‬
‫אתם צריכים לנעול את תשובתכם.‬
‫אתם חושבים שהיא ידעה‬ ‫על מה היא מדברת? היא המציאה סיפור?‬
‫מישהו באמת הלך לקליפורניה‬ ‫כבר לחפש זהב ואת זוג ה"ליוויס" הכי ישנים?‬
‫היא אוספת מכנסיים?‬ ‫-אין לי אף זוג מכנסיים. עובדה משעשעת.‬
‫זאת עובדה. אנחנו נחליט אם היא משעשעת.‬
‫לדעתי זה משעשע.‬
‫בסדר. היא משחקת‬ ‫על כסף גדול. אליסון, מה דעתך?‬
‫לדעתי התאמצת מדי למכור את זה. כזה…‬
‫"אני עובדת ב'ליוויס'‬ ‫ומבצעת את תדרוכי הבוקר. אני יודעת את זה."‬
‫דיברת גם על זוג הג'ינס הישן, שהיה בחדשות.‬
‫גם אני קראתי את הכתבה הזאת.‬
‫אז…‬
‫נאלצתי לומר שהרגשתי שאת מבלפת.‬
‫התאמצת למכור לנו את זה כדי להסיח‬ ‫את דעתנו מהעובדה שלא ידעת את התשובה.‬
‫טוני, מה חשבת?‬
‫לאחר שבחנתי את קייטי…‬
‫אני אומר שזה בלוף,‬
‫כי אני חושב שהאיסטרטגיה שלה‬ ‫היא לעמוד באופן ממש סטואי כזה…‬
‫כי היא לא יודעת את התשובה.‬
‫ואז היא נועלת אותה, ואז עומדת שם כזה,‬
‫"מה אגיד לאנשים האלה?"‬
‫ואז היא כאילו יודעת הכול.‬
‫כן.‬ ‫-אבל אי אפשר לדעת הכול. אני מבין באופנה,‬
‫אבל לא אוכל לספר לך‬ ‫שום דבר על "ליוויס". אז זה בלוף.‬
‫אלין, מה חשבת?‬
‫אני באמת אוהבת אותך, אבל זה היה…‬
‫הפשטנות של מה שאמרת…‬
‫מילה חדשה. תזרמו איתי.‬
‫אבל תקשיבו. לדעתי זה בלוף,‬
‫ואם את צודקת, נוצג בקלוננו.‬
‫אני רוצה שתזכי בכסף, אבל לדעתי זה בלוף.‬
‫טוב, הינה העניין.‬ ‫אם את טועה, ואת יודעת אם את טועה,‬
‫את הולכת מכאן.‬
‫והדרך היחידה שבה תתקרבי‬ ‫למיליון הדולרים היא אם השבת נכון.‬
‫ו…?‬
‫קייטי יודעת על מה היא מדברת?‬
‫האם זה שקר?‬
‫האם היא אמרה את האמת?‬
‫זכרו, 50,000 דולרים מוטלים על הכף כעת.‬
‫האם המשחק שלה נגמר?‬ ‫או שיש לה סיכוי לזכות במיליון דולרים?‬
‫נגלה זאת בפרק הבא של…‬
‫"אמת או שקר".‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬