СЕРІАЛ NETFLIX
Уявіть, що ви…
Відповідь…
…на вікторині.
Я взяв…
І не знаєте відповіді на жодне з питань.
Прошу вибачення.
Страшно, так?
Та ви не на такому шоу: у цій грі
можна відповідати неправильно й усе одно виграти мільйон доларів.
Я в це повірила.
Ось і все!
Часто ігрові шоу — тест на знання.
Ні!
Та нас цікавить майстерність в іншому.
Я не купився.
Я брехала.
У мистецтві обману.
Вибачте. Проковтнув обман.
Нумо!
Звичайні люди з усіх куточків Америки…
У мене троє гарних дітей.
…спробують хитрістю…
Це Ніагарський водоспад.
-…узяти головний приз. -Я вірю.
-Так! -Боже мій.
У цьому сезоні хтось виграє
мільйон доларів завдяки добре підвішеному язику.
Думаєте, брешу? Є лише один спосіб дізнатися.
Я тобі повірила.
Вітаю в шоу «Вірю — не вірю: Телевікторина».
Ми знімаємо. Прошу тиші.
Я Юсуф Хан. Мені 25, і я з Пало-Альто, Каліфорнія.
Моя стратегія — пояснювати хід своїх думок
і керуватися логікою, навіть якщо не знаю відповіді.
Якщо збрешу, ніхто не зрозуміє, що сталося.
Привіт, Юсуфе. Я Гові.
-Юсуф. Вітаю. -Я знаю, хто ти.
Юсуф, аспірант Стенфордського університету.
Я хотів сказати: «Розкажи про себе». Але чудово, що ти так радієш.
Я розкажу. Я вчений. Треба постійно себе подавати…
Ти вчений?
Я аспірант Стенфордського університету, вивчаю біофізику.
До цього жив в Англії, де вчився на магістра філософії.
-Так. -Бакалавр загальної біології.
У школі брав участь у вікторинах.
-Знаєте… -Я наче на бліцпобаченні.
Ти ж розумієш сенс гри?
Ти розповідаєш про знання, які отримав, навчаючись.
-Пощастило. -Тут знання не потрібні.
Я ставитиму тобі питання, що стосуються низки фактів.
Відповідаєш правильно —
виграєш гроші й отримуєш наступне питання,
наближаючись до мільйона.
Але якщо не знаєш відповіді,
усе, що потрібно, — переконати одного з цих трьох суперників
у протилежному.
Зрозумів.
Познайоммося з ними, перш ніж почати.
Елісон, Тоні та Кейті.
Ваше завдання — бути точними.
Якщо думаєте, що Юсуф бреше, вибирайте «Не вірю».
Якщо думаєте, що він знає відповідь, указуйте, що це правда.
-Зрозумів. -Готовий грати?
-Так. -Десять питань відділяють тебе
від мільйона доларів.
Поїхали.
Питання перше, на тисячу доларів:
«Томас Едісон дав своїм двом старшим дітям прізвиська,
пов’язані з популярним винаходом того часу, а саме:
A — Крильце й Хвостик, Б — Клац і Флеш,
В — Стібок і Колесо, Г — Крапка та Тире».
Він визначився.
Лише Юсуф знає, чи правильна його відповідь.
Час сказати її нам.
Суперники, уважно спостерігайте за ним. Дивіться в ці очі, на це обличчя.
Питання про Томаса Едісона.
Він був науковцем. Ти науковець. Відповідай.
Відповідь — Клац і Флеш.
З’явилися камери, десь у середині 1800-х.
А Едісон тоді винайшов лампочку,
і його подальші винаходи зробили камери доступнішими й популярнішими.
Ось як я згадав, що відповідь — Клац і Флеш.
Дивно, якби він назвав своїх дітей Крапка й Тире.
Це його відповідь.
Питання до вас трьох. Він справді знає?
Чи збрехав?
Суперники визначилися.
Той, хто найточніше виявлятиме брехню й правду,
займе гаряче місце після Юсуфа
й змагатиметься за мільйон доларів.
Елісон, ти вмієш розпізнавати брехню?
Хотілося б вірити. Маю троє дітей.
Ти казала їм не брехати?
-Так. -Погана порада.
Очевидно, так на телегру не потрапиш.
Гадаєш, він відповів правильно?
Хочу вірити,
але ти дуже багато говорив про Томаса Едісона.
Читав нам лекцію, старався показати, що знаєш про нього багато.
Та я помітила страх у твоїх очах.
Гадаю, це була здогадка, тому ти брехав.
ЕЛІСОН НЕ ВІРЮ
Кейті, що скажеш?
По-перше, я не довіряю людям.
Це основне, з цього варто починати.
По-друге, ти сказав, що інші прізвиська дивніші,
ніж Клац і Флеш.
Хіба Клац і Флеш нормальні? Ні.
Не вірю.
Отже, двоє з трьох вважають, що ти брешеш.
Перевірмо, чи мають рацію, перш ніж спитати Тоні.
Ти відповів правильно чи брехав?
Я брехав.
Правильна відповідь — «Крапка та Тире».
Кейті й Елісон вивели тебе на чисту воду.
Твоя участь у грі залежить від того, чи повірив тобі Тоні.
Треба лише одне «вірю», щоб залишитися в грі.
Якщо Тоні розкусив, що ти брешеш,
ідеш додому без нічого.
Тоні.
Як тобі відповідь Юсуфа?
-О, Юсуфе. -О, ні.
-Гаразд, побачимося. -Бувай.
Боже.
Розумієте, він так упевнено відповідав.
Ти здавався таким обізнаним, що я тобі повірив.
Бум! 1000 доларів.
Ні!
Вибачте. Проковтнув обман.
-Ти не помітив? -Ні.
Поправ окуляри.
Але ось що сталося.
Він щойно виграв 1000 доларів, наговоривши нісенітниць.
Не бачити мені Стенфорду: провалив наукове питання.
Хочу спитати.
Не знаю напевне, бо це стратегічна гра. Як покер.
Хіба він у Стенфорді?
Юсуфе, на екрані 1000 доларів.
Лишилося дев’ять питань до мільйона доларів.
Пропоную перший із двох замків.
Якщо використаєш його зараз, вийдеш із гри щонайменше з 1000 доларів.
Або можеш ризикнути цією тисячею й зачекати на більшу суму.
Заблокуєш чи просто гратимеш далі?
Чесно кажучи, я себе знаю. Дуже нервую. Руки тремтять.
Маю заспокоїтися й зосередитися.
Тож, хоч це й не гроші, які хотів би забрати,
я заблокую 1000 та продовжу грати.
Добре. Вітаю.
Ти не покинеш шоу з менш ніж 1000 доларів.
-Ти заробив 1000 доларів. -Поїхали.
Наступне питання на 10 000 доларів:
«На честь якої спортивної події у Флориді щороку проводиться
"Найбільша у світі коктейльна вечірка на відкритому повітрі"?
А — футбол між командами коледжів, Б — чемпіонат PGA.
В — перегони NASCAR, Г — кінні перегони».
Погляньте на нього. Він тримає руку. Ти тремтиш?
Дай їм відповідь.
Така вечірка відбувається перед турніром «Оранж Боул», який, як мені відомо,
також проходить у Флориді.
Тому я був упевнений, що це та вечірка.
Гаразд. Ви почули відповідь.
Маєте визначити, чи він знав напевне,
чи намагався вас обдурити.
Усі визначилися. Я почну з тебе, Елісон.
Знаю, ти нервуєш після минулого питання. Не найкращий початок.
Проте, думаю, це не єдина причина.
Ти поглядав угору й ліворуч, коли намагався переконати нас, що знав,
що відповідь — «Оранж Боул»; і я все одно думаю, що ти брешеш,
що недобре, бо це вже двічі поспіль. Пробач.
-Юсуфе. -Так.
Елісон знову тобі не вірить.
Вона мала рацію вперше. Скажи їй, чи це знову так.
Елісон, на жаль, я знав відповідь. Вона правильна.
Бум! 10 000 доларів.
Кейті й Тоні вірили, що ти кажеш правду.
Після двох запитань Кейті лідирує.
У мене чуття.
Юсуфе, у тебе 10 000 доларів.
Можеш забрати їх прямо зараз і забиратися звідси.
Але скажу ще дещо.
Ти заблокував 1000 доларів.
Я дам тобі другий замок.
Та його не можна використати раніше,
ніж за три рівні від першого замка.
Зрозумів.
Наступна сума, яку можеш блокувати, — 50 000 $.
Це буде останній замок у грі.
Зрозумів.
Хочеш забрати 10 000 доларів чи позмагатися за 25 000?
Перший млинець нанівець, Гові.
Дещо нервуюся. Я втягуюся. Гратиму далі.
-Поїхали. -Добре.
-Оце так, помчали. -Помчали.
Наступне питання на 25 000 доларів:
«Яким інертним газом, що не руйнує папір і чорнило,
наповнена герметична скринька, де зберігають Декларацію незалежності?
А — азот, Б — арґон,
В — фтор, Г — чадний газ».
Досі не можеш робити це однією?
Хочу тебе заспокоїти.
Добре. Кажи відповідь.
Це питання досить просте, бо, по-перше,
я одразу зрозумів, що це арґон;
а по-друге, була підказка у відповіді.
Арґон — єдиний інертний газ серед наведених. Нехитро.
Гаразд.
-Тоні. -Так.
Що думаєш про відповідь?
Слухай, я розумію, про що ти говориш, але…
ти брешеш, і ось звідки я знаю.
Бо ти стояв на сцені,
твої очі бігали туди-сюди.
Ти вигадував історію.
Отже, це повна брехня.
Фасад Професора Ікс і водолазка не спрацювали цього разу.
Я брав участь у вікторинах у школі.
Наука, історія, географія. Це те, що маєш знати. Це як…
Це могло б бути стратегією.
Брехати щодо виду зайнятості.
Як мені знати, що ти таки в науці?
-Розпитуй мене. -Скажи йому, чи він має рацію.
Тоні, мені шкода. Ти помиляєшся.
-Відповідь правильна. Це наука. -Радий за тебе.
-Авжеж. -Радий за тебе.
Це моя відповідь.
Радіти дійсно є чому,
бо правильна відповідь дає змогу рухатися далі, а ти щойно отримав 25 000 доларів.
Елісон і Кейті, ви знову мали рацію.
Гаразд, Юсуфе. Можеш повертатися додому з 25 000 доларів.
Або перейти до наступного питання, яке коштує 50 000 доларів.
А якщо здобудеш 50 000, зможеш заблокувати їх.
Візьмеш 25 тисяч чи змагатимешся за 50?
Позмагаюся за 50.
-Так. -Він хоче змагатися за 50.
На кону 50 000 доларів. Наступне питання:
«Що за легендою
Річард Ніксон нелегально провіз у США,
коли якось переносив валізи Луї Армстронга через митницю?
А — 400 000 доларів, Б — комодського дракончика,
В — три кілограми марихуани, Г — дві головки рідкісного сиру».
Кажи їм відповідь.
Я пам’ятаю: це комодський дракон.
Я запам’ятав це, бо він тоді повертався з Токіо,
а варан, якого він привіз, належав до інвазивних видів і заселив
частину Східного узбережжя, коли Ніксон повернувся у Вашингтон.
Та ти посміхаєшся.
Знадобилася мить, щоб перевести подих. Уже все добре.
-Упевненість повертається. -Так.
Вона повертається.
Гаразд.
-Кейті. Що скажеш? -Так.
Здається, я тебе розкусила.
Коли ти дійсно знаєш, то хитаєш або киваєш головою
з кожним варіантом відповіді.
Коли випадково вгадав правильну,
розказуєш дуже туманно, бо не знаєш, як пояснити.
А коли помилився, то розказуєш цілу історію й говориш:
«Я пригадую цю історію».
Цього разу ти брехав.
Тому я вибрала «Не вірю».
Може, це стратегія й він кожного разу міняє поведінку. Тоні.
-Так. -Що ти думаєш?
-Гаразд. Господи Ісусе, поможи нам. -Називай мене Гові.
Я певен, Богом чи Ісусом тебе вже називали.
Коли ти дивився на варіанти, я відчув, що ти не знав напевне.
А коли ти відповів неправильно,
удав, що всі мають знати таке.
І ти продовжував посміхатися, ніби хотів переконати себе,
що кажеш нам правду.
Тож я вказав, що ти брешеш.
Не… тут мені. Ти брешеш.
Тож справи такі.
Кейті не повірила. Тоні не повірив.
Ти говорив правду?
Я брехав.
Гаразд.
Справжня відповідь — три кілограми марихуани.
Двоє не повірили. Якщо й Елісон такої думки,
ти покидаєш шоу.
Ти заблокував 1000 доларів, тож забереш їх.
Але якщо Елісон тобі повірила, отримаєш 50 000 доларів.
Елісон, що скажеш?
Я бачила питання і як ти на нього дивився.
І відразу подумала: «Він не знає відповіді».
Потім ти почав говорити:
«Він повертався з Японії й привіз цього комодського дракона».
Я сумнівалася.
Та сумнівалася я на твою користь і вказала, що вірю.
Ось так. 50 000 доларів.
У тебе 50 000 доларів. Як я вже казав, пройшовши три рівні,
отримуєш другий замок.
Я блокую, Гові.
-Гроші в касу! -50 000.
Покинеш шоу із щонайменше 50 000 доларів.
-Бум. -Так!
Поїдеш додому з круглою сумою. Наступний рівень — 75 000 доларів.
Питання:
«Чим якось займався дитячий автор Роальд Дал, бувши школярем,
що ймовірно надихнуло його на найкращу книгу?
А — збирав лохину, Б — допомагав м’яснику,
В — тестував шоколад на смак, Г — розставляв пастки для кролів».
-Яка жвава міміка. -Вибачте.
Наступного разу нуль реакції. Чесно.
Відповідай.
Роальд Дал. «Чарлі і шоколадна фабрика».
Звичайне питання з вікторини: про книги,
авторів, назви, сюжети, персонажів.
Звісно, тестував шоколад.
-Я знаю, що ти робиш. -Що?
-Я знаю. -Я почуваюся вільніше.
Слухай, ти можеш бути собою, але май скромність.
-Що роблять гроші. -Скажи Тоні, чому смієшся.
-Він тестував шоколад. Усі знають твір. -Правда.
Це правильно, і ти отримуєш 75 000 доларів. Юсуфе…
Щодо суперників:
усі троє вірили Юсуфу.
Пам’ятайте, найточніший із вас —
коли Юсуф програє або пройде всі рівні й забере мільйон —
займе гаряче місце.
Поглянь на це, Юсуфе. У тебе 75 000 доларів.
Ти на півдорозі до мільйона.
Круто.
Можеш піти. Замків більше не буде.
Ти можеш піти прямо зараз із 75 000 доларів.
Сказати: «Прощавай, Гові», — і піти додому.
Це точно.
Якщо вирішиш продовжити, наступне питання коштуватиме 100 000.
Якщо не знатимеш відповіді, збрешеш і тебе впіймають,
вийдеш звідси тільки з 50 000 доларів.
Візьмеш 75 чи змагатимешся за 100?
Я продовжу. Усе чудово.
Ось твоє наступне питання.
«Моторошне гудіння якої визначної пам’ятки США у 2021 році
гітарист Нейт Мерсеро використав у музиці, записавши з нею альбом дуетів?
А — Гребля Гувера, Б — "Космічна голка",
В — "Ворота Заходу", Г — міст "Золота Брама"».
Каже, що почувається вільніше, а палець тримає.
Юсуфе, кажи відповідь.
Мені відомо з двох причин. Перша. Я їздив на Греблю Гувера з татом.
Екскурсовод казав поводитися тихо, щоб ми почули гудіння.
Друга. Структура «Космічної голки», «Воріт Заходу» й «Золотої Брами»
не дає змоги відтворити стільки звуку, щоб вийшло гудіння.
«Голка» зависока й затонка, «Ворота» затонкі.
Я був на мосту «Золота Брама».
Там не чутно гудіння, чути машини.
Гаразд. Почнімо з Кейті.
Вона читала тебе протягом гри з точністю 100%.
Кейті.
Я теж була на Греблі Гувера.
І ти маєш рацію, вони сказали мовчати й слухати гул.
Але для мене це був найзаспокійливіший звук.
Витончений.
Я бачу там слово «моторошне» й повторюю: «Моторошне гудіння, заспокійливе гудіння».
І знаєш, що вирішила? Знов таки, ти забагато пояснював.
Я пішла за відчуттями й указала «не вірю».
Тоні, що ти подумав?
Це точно брехня, і ось чому. Коли він дійсно впевнений,
то тримає руку іншою й усе таке.
Усі ці рухи. Цього разу він такого не робив.
Сидів на шпичках, вигадуючи, як нас переконати.
-На шпичках? -Так.
Тож очевидно, що ти брехав.
Добре. Я спитаю в тебе, Юсуфе.
Ти знав відповідь чи брехав? Кажи.
-Я брехав. -Звісно.
Гаразд. Правильна відповідь — міст «Золота Брама».
Це смішно: я живу в Сан-Франциско, і ніхто про це не згадував.
Якщо Елісон думала, що брешеш,
ти поїдеш додому з 50 000 доларів. Але якщо вона повірила,
у тебе 100 000 доларів. Елісон?
Уже було таке, що двоє тобі не повірили й усе залежало від мене.
Я подивилася тобі в очі, засумнівалася й урешті повірила.
Цього разу, маю сказати,
я хутко тебе розкусила.
Не повірило троє. Ти виходиш із гри.
-Я вилетів. -По-перше, дуже дякую.
Ні, справді. Ми жартуємо, і тут весело.
-Це весела гра. -Весела.
І 50 000 доларів.
50 000, хоч він не знав відповіді на половину питань.
Ми зібрали казкарів із різних верств населення.
-Галузь марихуани. -Учений-ракетолог.
-Я актор озвучування. -Продюсер ранкового шоу.
Я слідчий.
Я виріс у секті.
Тож хто пройде весь шлях до мільйона доларів?
Наступний учасник, що торував шлях
до гарячого місця на мільйон доларів із точністю в 100% — Кейті.
Серце в п’ятках. Жижки трусяться.
Ставай на гаряче місце, місце не сидіння — постоїш.
Моя стратегія — крайнощі у всьому: бути надзвичайно милою, душкою.
Нервуєш?
Знаєш, так.
Я працюю в політиці. Кругом постійно брешуть.
Тож я вчилася в найкращих і, думаю, це допоможе мені тут.
Привітаймо Кейті.
-Привіт, Кейті. -Привіт.
-Як ти? -Добре.
Розкажи про себе.
Я живу в Нью-Йорку.
-Так. -Я…
Обожнюю Нью-Йорк. Запишіть це. Вийде гарна наклейка на бампер, правда?
Люблю Нью-Йорк.
Може, із серцем?
-Дуже оригінально. -Дякую.
Я багато разів міняла сферу зайнятості.
Та зараз у комунікаціях. У мене власна фірма.
Допомагаємо IT-компаніям, неприбутковим організаціям і подібним.
Ось що робимо.
Ти часто брешеш?
Знаєш, я вважаю, що основа найкращого спілкування — чесність.
Не тут.
Я католичка. Ходила до католицької школи.
-Амінь. -Ого.
Дехто нагорі може злитися, якщо я багато брехатиму.
-Так. -Тож…
Старатимуся не ставати на шлях зла.
Гаразд. Це твої суперники.
Маємо Елісон, Тоні, а також нову учасницю, Еллін.
Еллін, розкажи про себе.
Я з Нью-Джерсі,
і я подкастер.
Про що твій подкаст?
-Кримінальна документалістика. -Це серйозно.
-Я тебе викрию, Кейті. -Добре.
Це твоя грошова драбина.
Кожна відповідь, якщо хтось тобі вірить чи вона правильна,
на сходинку наближає тебе до мільйона доларів.
Готова почати з 1000 доларів?
Ще б пак.
Перше питання:
«Яку хворобу,
усупереч поширеній думці, не викликає іржа на іржавому цвяху?
А — мононуклеоз, Б — правець, В — сальмонела, Г — холера».
Гаразд.
Я б почав спостерігати за нею вже зараз.
Вона схожа на того, хто знає відповідь?
Ось і все. Ти вибрала відповідь. Дозволь тепер її почути.
Відповідь — Б, правець.
Я знаю, що це Б, тому…
Це був не іржавий цвях, а скоба.
Коли я була малою, ми мали килим зі скобами.
Ми жили в старому домі, зведеному в 50-х у Філадельфії.
І я стала на одну скобу, що стирчала з килима.
А мама каже: «Боже, у тебе буде правець».
-Потім потрібно було йти до лікаря. -Не мені розказуй — їм.
Правець. Знаю з досвіду.
Була дурепою, що дострибалася до такого.
-Це твоя відповідь. -Це моя відповідь.
Хоч щось із цього правда?
Ви помітили ознаки обману?
Вона впевнено розповідала?
Були якісь рухи очима чи щось у мові тіла?
Це ключ до гри.
Почну з
Еллін.
-Кейті, гарне вбрання бібліотекарки. -Дякую.
Змушує думати, що ти багато знаєш про науку.
-Але ця… -Закінчила факультет фізики.
Ця історія.
Не знаю. Звучало так, ніби ти говорила,
тоді автоматично виправлялася.
Як на мене, брехня.
-Ого. -Трохи грубо.
Щось у тому, як вона трималася чи розповідала,
видавало обман?
Так, надмірно жестикулювала.
Гаразд, Кейті.
Ти казала правду чи дурила нас?
Я казала правду. Я дійсно стала на скобу.
-У мене був правець. -Так!
1000 доларів.
Це не весело. Мені не сподобалося!
Тисяча доларів твоя. Ти казала правду.
Ти правильно відповіла. Ти їй повірив?
-Так. -Так, Тоні?
Тоні повірив. А ти, Елісон?
Так, Гові. Авжеж.
Ваше завдання ось у чому.
Еллін помилилася.
-Ті двоє вгадали. -Так.
Отже, ви граєте на точність. Маєте не скинути її з місця,
а зайняти його.
-Гаразд. -А це було класно.
Але неправильно.
Одна відповідь. 1000 доларів. Ти все зрозуміла.
Можеш скористатися першим замком.
Або не блокувати зараз.
Можеш сказати: «Я заблокую більшу суму, щоб забезпечити собі
більше грошей на виході».
Отже, питання —
граєш, чи не… Вибачте, це з іншого шоу.
-Звичка. Вибач. -Влучно.
-Справді влучно. -Вибач. Де це я?
Добре. Що ти робитимеш?
Блокуватимеш зараз чи зачекаєш?
Не хочу, щоб виявилося, що я дарма сюди прилетіла.
Я блокую тисячу,
щоб гарантувати її собі.
Так!
Гарна вечеря в Нью-Йорку. Ціни сам знаєш.
-Мені подобається. -Гаразд. Наступний приз — 10 000 $.
Ось питання.
«Що з наведеного нижче в Британії іноді називають
"Куди батько, туди й син"?
А — уживання алкоголю, Б — учинення злочину,
В — метеоризм, Г — статевий акт».
Вона визначилася. Кейті, відповідай.
Гаразд. Відповідь — Г, статевий акт.
Звідки мені знати? Знову час анекдотів.
Я працювала в одній компанії у Великій Британії.
І ми поїхали в Лондон, щоб «згуртуватися».
Серед іншого ми говорили, звісно, про гулянки
та, як же без цього, статевий акт.
Про метеоризм і злочини не згадували.
Я чула цей вислів.
Я була впевнена, що це не означало напиватися, тому вибрала Г.
Замість того, щоб питати суперників, я почну з тебе, Кейті.
Скажи їм, чи це правда.
Так, правда.
10 000 доларів твої.
-Це правда. -Дякую, Британіє.
Ви всі повірили, що Кейті каже правду.
У тебе є хтось?
Ні. Я дуже, до болю самотня.
-Розумію. -Хочеш поговорити?
-Я знаю, як це. -Якщо це правда.
У словах відчувалися щирість і біль.
-Тож кажу так: я відчула. -Так і є.
Коли немає пари, почуваєшся до біса самотнім. Тож я відчув це.
Ось так.
Наступне питання коштує 25 000 доларів.
Ти прилетіла сюди за тисячею.
Сказала, це того варте.
У тебе вже вдесятеро більше.
Десять рейсів.
Так. Хіба ми не заплатили за твій переліт?
-Та ні, заплатили. -Гаразд.
Подумав, це Hulu. Це ж Netflix.
Гаразд. Що робитимеш? Змагатимешся за 25 000?
-Маю… -Забереш 10?
Маю підозри, що хлопці в Нью-Йорку не будуть зі мною лише за 10 000 $,
статистика невтішна.
Змагатимуся за 25 тисяч заради свого особистого життя.
-Так. -Так.
На екрані 25 000 доларів.
Для всіх самотніх.
Гаразд. Ось питання.
«Що передусім, за даними Служби національних парків,
треба робити, коли нападає ведмідь у Єллоустонському національному парку?
А — завмерти, Б — голосно співати й відступати,
В — бігти на нього, Г — кричати й махати руками».
Над… Скажи слово.
-Надмірно, так. -Так.
Ось так. Визначайся з відповіддю, вибери її.
Вона вибрала.
-Обожнюю її кам’яне обличчя. -Лише вона знає, чи має рацію.
Настав час сказати нам відповідь, а ми спостерігатимемо,
слухатимемо
і визначатимемо, знаєш ти відповідь чи обманюєш.
Це ваше завдання.
Я робитиму це заради розваги. Кажи.
Відповідь знову Г.
Я була скауткою, і в рамках тренінгу ми, звісно,
говорили про махання руками.
На щастя, коли я була в Єллоустоні із сім’єю,
ми повторили той урок, тож я це чула вже двічі.
Більше як скаут. Кричати й махати руками.
Щоб здатися великим і налякати звіра.
-Кейті. -Так.
Знову почнемо з тебе. Ти казала правду?
Чи брехала?
Я брехала.
Справжня відповідь, як бачимо, — завмерти, а це прямо протилежне.
Так.
Отже, ти знала, що не знаєш.
Я вагалася між цими двома, і…
-Це була здогадка. -Так.
Можна сказати, як є? Я придивлявся.
Здавалося, що ти справді знаєш, про що говориш,
але байдуже, що думаю я.
Лише один.
-Так. -Один суперник мав купитися на цю історію.
Почну з Тоні.
-Ти чув, що вона розказувала. -Так.
Яке твоє враження? Що ти подумав?
Кейті було важко розкусити.
Вона отримала своє, Гові. Я повірив.
-Каже: «Я була скауткою». -Ось так!
-Так! -Я була скауткою.
-Він купився. -Я повірив.
25 000 доларів твої.
Бачиш?
Хочете знати, хто лідирує в черзі на головне місце?
-Це я? Якщо я, то так. -Не хочете знати?
-Для нас це тиск. Ні. -Не хочете знати?
Ти скажеш все одно?
Ні, вам вирішувати.
Хай десь додадуть у кадр.
Це десь на екрані. Не знаю, де саме, бо це монтаж.
Це зроблять потім, під час компоновки.
Отже, у тебе, юна панно, 25 000 доларів.
Ти можеш забрати 25 000 і піти, але ось, що я тобі пропоную.
Якщо хочеш залишитися,
я дам тобі ще один замок після 50 000 доларів.
Тож тобі доведеться пройти ще одну сходинку, щоб дістати його.
25 000 доларів твої. Можеш уже забирати та йти.
Що для тебе значить така сума?
Багато чого. Життя в Нью-Йорку, як ти сказав,
недешеве. У мене немає жалюзі.
Зашторюю вікна рушниками.
-Справді? Вони висять на вікнах? -Так.
Певно, сусіди тебе люблять, коли виходиш із душу.
Улаштовую, знаєш, шоу.
Добре. Що робитимеш?
Якщо поїду з тисячею — нічого, якщо ж із 50 000… Це буде божевілля.
Тож спробуймо ще хоча б раз.
-Спробуймо. -Кейті!
-Ого. -Так!
Ти щойно відмовилася від 25 000 доларів. Ти сказала «ні». Тепер ставка 50 000.
Якщо програєш, повернешся додому лише з 1000 доларів.
Так, пане.
Ось питання.
«Як Леві Стросс називає
маленьку передню кишеню на джинсах із правого боку
згідно з її призначенням?
А — кишеня для ключів, Б — кишеня для запальнички,
В — кишеня для годинника, Г — кишеня для олівця».
Вибирай відповідь.
Вона визначилася. Відповідай.
Гаразд. Це В.
Я працюю з Levi’s.
Щоранку готую для них зведення. Їх отримують усі в компанії.
Тож маю знати про Levi’s усе.
Знаю день заснування й про найстарішу пару джинсів,
яку знайшли нещодавно в містечку Каліфорнії.
Тому точно В, кишеня для годинника.
-Гаразд. -Так.
Що скажете?
-Цікаво. -Ні. Це риторичне питання.
Я думав, ти хочеш відповідей.
Спершу треба їх вибрати.
Думаєте, вона говорила правду чи вигадала історію?
Хтось дійсно їздив у Каліфорнію за золотом і знайшов
пару Levi’s?
-Вона збирає штани? -Не маю жодної пари. Смішний факт.
Це факт. Ми вже вирішимо, смішний він чи ні.
Я так вважаю.
Гаразд. Вона змагається за великі гроші. Елісон, що скажеш?
Здається, ти перебільшила, коли говорила:
«Я працюю на Levi’s. Готую зведення. Мені це відомо».
Згадала новину, про яку ми всі читали.
Я теж читала цю статтю.
Тож мені здалося, що ти брешеш.
Ти надто старалася відвернути увагу
від факту, що не знала відповіді.
Тоні?
Я вивчав Кейті, тому…
не вірю.
Думаю, вона спеціально не показувала жодних емоцій,
бо не знала відповіді.
Вона вибрала варіант і стояла,
ніби думаючи: «Що я їм скажу?»
Удала, що їй відомо все.
Ти не можеш знати все.
Я розбираюся в моді, але нічого не можу сказати про Levi’s. Тому не вірю.
Еллін, що скажеш?
Люблю тебе, правда. Але це було…
Наднадмірність.
Нове слово. Звикайте.
Я в це не вірю.
Та якщо ти говориш правду, ганьба нам.
Я хочу, щоб ти виграла гроші, але це маячня.
Ось у чому річ. Якщо ти помиляєшся, а ти знаєш, чи це так,
то вибуваєш.
Єдиний спосіб наблизитися до мільйона — правильна відповідь.
І?
Усе справді так, як говорить Кейті?
Чи це обман?
Вона казала правду?
Пам’ятайте, на кону 50 000 доларів.
Гра закінчилася чи в неї є шанс позмагатися за мільйон доларів?
Ми дізнаємося в наступній серії
«Вірю — не вірю».
Переклад субтитрів: Троцька Ольга