14. APRIL 1865 ATTENTATDAGEN
Seier!
ETT FLAGG! ETT LAND!
SEIEREN ER VÅR!
DAGBOK
Takk.
Pent av deg.
Samle alle sammen. Vi iverksetter.
VOGNREPARASJONER
Det blir i kveld.
Bli her på hotellet til Johnson er tilbake på rommet.
Så tar du ham.
Til visepresidenten.
Ptro.
- Har du pistolen? - Ja, men den fusker, David.
30 MINUTTER FØR ATTENTATET
Her. Jeg trenger den når jeg skal jakte.
Jeg foretrekker skyting.
Hei.
Medisinen.
- Hvorfor skulle jeg drepe ham, sa du? - Han er utenriksminister.
Hvor da?
Skal du gjøre det eller ikke?
Medisin til ministeren.
Har dr. Verdi nevnt noen levering?
Hjelp!
Hjelp.
Freddie?
Slipp ham!
Hjelp oss!
Hjelp! Hjelp oss!
Vær så snill, hjelp oss!
Drap!
Noen må hjelpe oss!
- Vær så snill! - Hypp.
Hjelp!
- David? - Vi er blitt angrepet.
Hjelp oss.
Drap. Drap!
President Lincoln.
Det er presidenten.
- Hva er det? - Noen trengte seg inn hos Seward.
- Hva? Er noen skadet? - Budbringeren visste ikke stort.
Be Eckert møte meg der.
Jeg blir med.
Nei. Finn Eckert.
- Jeg hørte alt sammen. - Helvete. Stakkars Bill.
Først ulykken med vognen og nå dette.
Og jeg var nettopp der.
Så nå undersøker du innbrudd?
Det er Bill. Han ville gjort det samme for meg.
Har du noen gang klart å delegere et problem videre?
Denne gutten er like ille som presidenten.
- Kan du klare den? - Jeg må bytte kulisser.
Du har å ta deg av hingsten min som avtalt.
Jeg kan ikke være to steder på én gang.
Hør her. Jeg er født med gode sjanser.
Hvor mange sjanser har du?
Jeg venter i saloonen til det er tid for den store replikken.
Han skal stå klar.
Hvor mange vandaler var det?
Alle sier at det bare var én.
Ble noen skadd?
Minister Seward ble knivstukket.
- Har dere tilkalt lege? - Kirurgen er hos ministeren nå.
Freddie...
Hva skjedde?
- Edwin. - Vi måtte bedøve ham.
Han tok ikke uret hans. Og ingen smykker. Han gikk rett på faren min.
Hvordan kan noen slakte en forsvarsløs og skadet mann i sin egen seng?
Uten nakkekragen ville han truffet en arterie.
Du leste dem.
Ja, nå er det bare rosiner igjen.
Hold meg oppdatert om Appomattox.
Vi venter i spenning, sir.
5 DAGER FØR ATTENTATET
Det er umulig å arbeide når vi er så nær en seier.
Du sa det bare var rosiner igjen. Hvor har du det fra?
Aldri hørt det før.
Da jeg var liten, var jeg i bursdagsselskap hos en jente,
Hun spiste for mye kake og kastet opp hele ettermiddagen.
De tilkalte legen, og han spurte foreldrene:
"Hva var det første hun spiste den dagen?"
Det er bare rosiner igjen.
Apropos det, si til Grant at jeg blåser i hodepinen hans.
- Jeg trenger nytt fra Appomattox. - Jeg prøver igjen.
Da legen hadde reist, sa han:
"Det er ikke noe farlig. Dere ser at hun er på bedringens vei
når det bare er rosiner igjen." Så vi samlet oss rundt henne.
Den siste gangen jenta kastet opp, fikk vi en dam med rosiner.
Noe nytt fra Grant?
Ikke Appomattox. Sherman venter nytt om Raleigh snart.
Minister Stanton, har du tid til undersøkelsen?
Nei, ikke nå.
Å unngå meg kurerer ikke astma.
Han skal forhandle frem fred mellom Kain og Abel, så la det ligge.
Jeg må vite om de har vilkårene for overgivelse.
Her har vi den.
Er det ham?
President.
Lee har overgitt seg ved Appomattox. Han har godtatt alle våre vilkår.
Vi klarte det. Vi vant.
Godt gjort.
Eckert. Underrett kabinettet og Kongressen.
Send følgende til pressen:
General Lee og hans hær overga seg i dag, 9. april 1865.
Konføderasjonen er død.
Unionen er reddet.
Send det. Send det.
Kain og Abel sluttet fred.
Snakk med legen din.
Ikke for langt.
UTENRIKSMINISTER WILLIAM SEWARDS HJEM
Jeg har ikke tålmodighet til dette.
Minister. Hvordan føler du deg?
- Spør en dag jeg ikke har hoppet ut... - Av en vogn i en ulykke.
Jeg har nyheter.
Du var flink i dag. Mer senere?
Ja.
- Minister Stanton. - Fanny.
Hva for nyheter?
Det er over.
Jeg rakk å oppleve det.
Fortell alt du vet.
De ble nødt til å overgi seg til en offiser fra Seneca-stammen.
- Å, hjelpes. - Ja.
- Det er bra. - Og bedre blir det.
Lees hær manglet hvitt flagg.
Så de overga seg med et oppvaskhåndkle.
Ikke få meg til...
Jeg skriver en internasjonal pressemelding.
Men vi bør ikke påberope oss noen endelig seier
før alle de viktigste generalene vet at kampen er over,
og deres side har godtatt det.
Pressen vet det allerede. Jeg har bestilt fyrverkeri.
Alle er klare til å feire, Bill.
Lee overga seg.
Lee og hans tilhengere er ekstremister.
Du må feire, Bill. Vi vant den helvetes krigen.
Jeg feirer når de viser at det er stopp på blodsutgytelsen.
10 MINUTTER FØR ATTENTATET
Kjenner jeg deg?
John Wilkes Booth.
Booth var det, ja.
Jeg har sett deg i mindre roller på scenen.
Det er der jeg har deg fra. Hyggelig å treffe deg.
- Like så. - Ja.
Du er lavere i virkeligheten.
Men så mange kvinner du får treffe.
Det er enkelte steder jeg ikke kan gå.
Beundrerinnene river klærne av meg.
Disse kvinnene har sett meg på scenen, og jeg vet ikke hva som farer i dem,
men de tror de kjenner meg.
Du trives på scenen?
Om jeg trives på scenen? Man beveger seg mye.
Sier de samme replikkene åtte ganger hver uke.
Det er et liksomliv.
Hva? Jeg hører deg ikke. Spriten flyter her.
La dem feire. Før påske kommer de til å angre.
Når de forstår at de har gitt landet til niggerne.
Takket være Lincoln.
- Han beundrer deg, vet du. - Ja.
Ja, jeg har lest det.
Nei, han sa det til meg.
Jeg er vakt for ham når han ber om det. Som i kveld.
Vent, så du gikk fra salen?
Han trenger ikke meg nå.
10 TIMER FØR ATTENTATET
Jessie.
Har du noe post til meg?
- Jeg skal se. - Takker.
Kan jeg få spørre om en ting? Hvorfor henger ikke jeg der?
Stykket ditt er tatt av.
Ja, men faren og broren min henger alltid oppe.
De er legender.
Her. Du hadde fått brev.
Takk.
Heldiggris.
Hvorfor alt dette patriotiske maset?
President Lincoln skal se Our American Cousin i kveld.
Om det ikke blir nå...
...så vil det komme.
Å være forberedt er alt.
Du er en ærlig mann.
- Men takk. - Vi tar en til!
Jeg spanderer. Jeg liker deg. Veldig godt.
Takk for sjenerøsiteten.
Skål.
Om jeg kan få si det, så ville du vært like berømt som din bror og din far
hvis du spilte helteroller.
Vet du, i morgen
er jeg mer berømt enn alle andre i familien min.
Jaså?
Da blir jeg verdens mest berømte mann.
- Jaså? Hvilket stykke er det? - Ja.
- Our American Cousin. - Jeg har ikke sett deg på scenen.
Jeg har ikke gjort entré ennå.
Gud velsigne Amerika.
Miss Mary Meredith! Slik en glede.
Glede?
Ja, dere virker overlykkelige.
Enkelte ville valgt bort en kar
når de fikk vite det, men du bryr deg ikke om rikdom, Miss Gusty.
Kjære, du må gå.
Nei, du vil ha kjærlighet, du.
Jeg er ikke rik, men jeg renner over av kjærlighet.
Og jeg kan la den flomme over deg...
...som eplesaus over svinestek.
Mr. Trenchard, husk at du snakker til min datter.
Og at jeg er til stede.
Ja, jeg byr henne mitt hjerte og min hånd.
Peanuts, jeg har et scenebytte. Du må passe hesten.
Jeg fyller opp i lobbyen.
Hvem er det sin hest?
Pass dine egne saker, din blandingsbikkje.
Bare pass hesten.
Og de er helt tomme.
Augusta, kjære. Gå på rommet ditt.
Ja, mor. Det stygge udyret.
Jeg vet, Mr. Trenchard, at du ikke er vant til
- gode manerer. - Gode manerer.
Og at det kan unnskylde frekkheten
du har gjort deg skyldig til.
Så jeg vet ingenting om gode manerer?
Jeg vet nok til å tirre opp deg, gamle krok.
- Din utspekulerte herrefanger. - Utspekulerte herrefanger.
Frihet for Sørstatene!
Sic Semper Tyrannis!
Presidenten er skutt!
En mann er drept!
Han gjorde det!
- Han skjøt presidenten! - Ut bakdøren!
- Fort! - Stopp ham!
Slipp meg ut!
- Han skjøt presidenten! - Sir, hva...
- Hypp! - Han skjøt presidenten!
Stopp ham!
Overlever ministeren?
- Tjeneren fant denne. - Overfallsmannen hadde den på seg.
- Hvordan så han ut? - Han var på min alder.
Nei. Jeg tror han var yngre.
Hvordan kom han seg inn?
Jeg sverger på at jeg ikke mente å slippe ham inn. Han sa han kom med medisin.
- Kom han inn hoveddøren? - Han hadde med seg en pakke fra apoteket.
Han virket troverdig, så jeg tenkte ikke at han var farlig.
Er presidenten på teateret?
- Jeg tror det. - Hvem sendte vi med ham?
- Parker. - Ja vel. Send ut et søkelag.
Hvis Bell kan reise, tar du ham med.
Broen stengte klokken ni.
- Jeg må over. Forstått? - Stengt betyr stengt.
Nei, sir. Jeg må over for å komme dit jeg skal!
Og jeg sa at broen stengte klokken ni.
Sir, jeg må over.
Og jeg må tilfredsstille min kone og sørge for at min datter gifter seg med en baron.
Hør her. Jeg...
Jeg lovet min forlovede å komme i kveld.
Da skulle du kommet av gårde før ni.
Har du noen gang skuffet en dame?
Hva heter du?
Det er pinlig. Du kan ha hørt om meg.
Booth?
Kona mi elsker å se deg på scenen.
- I slåsskampene. - Ja.
Tenk at jeg ikke kjente deg igjen. Du er mye lavere i virkeligheten.
Ja.
Så kan jeg...
Ja. Kom.
Jeg elsket Hamlet.
Fortere.
Parker.
- Presidenten er blitt skutt. - Skutt? Hvem skjøt ham?
Vitner sier det var John Wilkes Booth.
- Skuespilleren? - Ja, John Wilkes Booth.
Vent. Vitner sier det? Hvor var du?
Parker, hvor var du? Hva?
Sir. Overlever presidenten?
Dra hjem. Stykket er slutt.
Sir. Edwin Stanton, krigsminister.
Sir.
- Hva er dette? - Gå og legg dere.
- Ingenting å se her. - Hva er det?
Edwin?
Hvordan kunne du la ham gå i teateret? Krigen har bare vært over i fem dager.
- Du presset ham... - Robert. Hvor er han?
Frihet og stemmerett til svarte var for mye.
- Hvor er han? - Hva så du for deg?
Han trenger sin kone!
- Jeg er her. - Frue, du må høre på meg.
- De prøver å hjelpe ham. - Vi har ikke tid til dette.
Nei, vær så snill. Han må...
- Å, nei. - Mary.
Du! Hvor var du, Parker?
Hva? Du gikk fra ham!
Du skulle passe på. Dette er din skyld, Parker.
Din inkompetente... Hvis han dør...
- Hvis min mann dør... Hvis Abe... - Jeg er virkelig lei for det.
- Parker. - Å, gud. Må min mann dø?
Mary.
Han dør nå.
- Han dør nå. - Robert, følg moren din hjem.
Hjem. Hvis han dør, har jeg ikke noe hjem.
- Mary... - Dere må ikke la Johnson bli tatt i ed.
Hvorfor drepte ikke Booth meg?
- Hvorfor ikke meg, Edwin? - Mary, hold opp.
Du kan ikke bli hysterisk nå.
- Robert, følg henne ut. - Nå skal vi hjem. Demp deg.
- Mary. - Det blir folkesnakk.
Edwin Stanton.
- Sir? - Hva?
Vi har pågrepet en mann.
Han er vognreparatør.
Tysk innvandrer.
Og han lå i skjul ved Kirkwood Hotel for å ta visepresidenten.
Kjenner han Booth?
Han hevder at Booth ba ham drepe Johnson.
Men han turte ikke.
Hvor er Johnson?
På rommet sitt.
Steng hele byen.
Ordne med vakthold for kabinettet og retten.
De ville overta makten?
Ja.
Hallo?
Det er meg.
Davey.
Gjorde du det?
Davey, jeg brakk bokstavelig talt et bein.
Det er gjort.
Hva med Powell? Gjorde han det? Er han uskadd?
Jeg tror det.
Kom så.
Døden inntraff kl. 7.22.
Nå er han en av englene.
Eckert... Send denne beskjeden til pressen.
Abraham Lincoln...
...døde i morges 22 minutter etter klokken sju.
Presidenten for våre forente stater...
...ble utsatt for et attentat.
Vi trenger mer plass til drapstrusler.
Nei. Forhåpentlig er det en av de siste.
Du er fornøyd. Hva har skjedd?
Vi har stemmene for grunnlovstilleggene.
Jeg kunne aldri gjort dette uten deg.
- Det 13. tillegget blir godkjent. - Ja!
Hvor skal vi begynne?
Vi bør tilby støtte til tidligere slaver.
Fordele jord, mat og medisiner til fargede familier.
Fengslede opprørere. Min eller din plan?
- Kan vi diskutere det i morgen? - Greit. Ja vel.
Jeg skal ta med Mary og se Our American Cousin i kveld.
Jeg vil gjerne at du og Ellen skal bli med.
Hva skjedde med Grant?
Dine venner som du har og du har prøvet,
knytt dem til din sjel med bånd av stål.
Om de ikke foretrekker toget til New Jersey fremfor mitt selskap.
Så han reiste hjem?
Ja, han hevder at han vil våkne hjemme sammen med barna sine.
Jeg kan ikke misunne folks farsinstinkt, men nå har jeg ekstra billetter
og ingen å dele dem med.
Bli med i teateret, Mars. Jeg ville betalt for å se deg le.
- Abe, du vet hva jeg kommer til å si. - Enda flere drapstrusler?
Hvis de hadde villet drepe meg, ville de gjort det
da vi kom med Emansipasjonserklæringen, da jeg vant på nytt eller ved innsettelsen.
La oss le og glemme oss bort.
Kom igjen, Mars.
Be din kone med ut før hun glemmer hvem du er.
- Abe, nei. - Nei vel.
- Greit. Få ballen min. - Abe.
Nok. Nå må jeg tilbringe kvelden med Marys venner. Du skylder meg en tjeneste.
Ja.
Send noen ut med ham.
Ja.
Dette er det vi kan få til på kort varsel.
Vel i hjertet var han fremdeles tømrer.
Bær den inn.
Jeg burde ha et bilde fra stykket han spilte i.
Men som krigsminister, hvorfor får du ikke en assistent til å gjøre dette?
Har du en lillebror?
Lar du ham løse problemene dine?
Min kone sier at jeg aldri kan delegere.
Minister. Var det ditt ansvar å beskytte vår øverstkommanderende?
Sanford Conover fra New York Tribune. D.C.-avdelingen.
Dette er et åsted.
Den første amerikanske presidenten ble myrdet på din vakt. Hvordan?
Du skal ut, ellers får jeg deg arrestert.
Har vi ikke lenger fri presse?
Bryr du deg mer om negrenes rettigheter enn våre?
- Vi skal gjenoppbygge landet. - Er det mulig nå?
Vil du ha en sak, Conover?
Hent Brady. Be ham fotografere teateret som en slagmark.
Og møt meg hos Petersen.
Vær så god.
Hva er han kjent for bortsett fra familien?
- Har du aldri sett ham på scenen? - Jeg er ikke så teaterinteressert.
Booth spiller biroller, men publikum kjenner ham best for stuntene hans.
Spesielt nå, er jeg redd.
Vitner så noen følge etter.
En høy mann på første rad.
Han var visst den eneste som løp etter ham.
Vi leter etter ham.
Hvordan kan en velkjent skuespiller begå et drap for fullt publikum
med 1500 personer...
...og så slippe unna?
Booth sto på scenen her nylig?
Ja.
Han kjenner de ansatte.
Var du her i går?
Ute på baksiden.
Hva heter du?
Joseph Burroughs.
Men alle kaller meg Peanuts.
Så du Booth stikke av?
Han red bort på hest.
Hvordan så Booths hest ut?
Brun.
Bare brun?
Med hvit stjerne.
Så du hvilken vei han red?
Ned H Street.
Til Anacostia.
Det er Navy Bridge.
Hvis han ikke stoppet og tok en øl, er han i Maryland nå.
Han hadde en byhest.
Den trenger snart fôr.
Vi etterlyser hesten.
Og la oss stanse salg av hestefôr i Maryland. Kanskje vi kan sinke ham.
Var det noen som hjalp Booth med å flykte?
Jeg ante ikke hvem som eide hesten.
- Han fikk meg til å passe Booths hest. - Hvem?
Ned.
Jeg ante ikke at han skulle... skulle prøve å...
Booth slo meg ned.
Jeg prøvde å stoppe ham, men...
Du har ikke gjort noe galt, og jeg tror deg.
Hvem er Ned?
Ned Spangler. Han er en venn av Booth.
Han holdt døren åpen for ham.
Ned Spangler? Fra krigsdepartementet.
- Helvete. - Ta ham.
Jeg gjorde ingenting!
- Jeg spurte ikke. - Jeg jobber bare på teateret.
- Var det derfor du holdt døren åpen? - Hvem sa det?
Inn med deg.
Vel... Nå blir folk redde.
Det bør de være.
Hvor stor er jakten på Booth?
Si til leserne dine at vi skal finne Booth og gi ham lovens strengeste straff.
Har Booth utløst en ny borgerkrig der vi må forberede oss på angrep fra sivile?
Vi forente statene, og vi har lovene
og institusjonene vi trenger til å beskytte demokratiet.
Minister, én siste ting. I går kveld sa folk at de var redde.
Tenk om Booth har svekket demokratiet?
Booth er et unntak.
Dette er Amerika.
Vi utnevner presidenter med valg, ikke statskupp.
CHARLES COUNTY, MARYLAND I NÆRHETEN AV BRYANTOWN
50 KILOMETER FRA D.C.
- Beinet mitt! - Så, så.
- Beinet mitt. - Det går bra.
Klar?
Én, to, tre.
For helsike!
Jeg kan spjelke det, men hvis du ikke hviler,
kan du ende på operasjonsbordet.
Hvile hvor lenge?
Brudd på leggbeinet krever to måneders hvile. Det har du neppe tid til.
Johnny. Avisen kom. Du er på forsiden.
Hei.
Jeg leser alltid anmeldelsene.
Mer whisky, doktor. Nå.
"Lincoln." Selvsagt.
"Lincoln, Lincoln. Vår elskede president Lincoln."
Vent nå litt.
Det står at jeg er et symbol for saken.
Jeg er et symbol, Davey.
Dr. Mudd drikker kaffe nå.
Han pleier å si hva jeg skal si til pasientene.
Hva skal jeg kalle deg?
Kall meg "sir".
Hva heter du?
Mary.
Du ligner ikke noen jomfru.
Jeg vet ikke hva du mener med det.
Å, jo da.
Hvordan vil du ha kaffen, sir?
Be broren din lage noe å spjelke med.
Han har jobbet med den nye latrinen du ba om.
Han jobber vel den tiden det tar? Lærte ikke jeg ham en lekse i fjor?
Jeg håper ikke jeg må gi deg samme lekse.
Nei, sir.
La ham holde deg i hånden.
Det trengs ikke.
Greit nok.
- Klar? Én. - Jeg er her.
To.
Tre.
Mine damer og herrer, dette er en ekte maske.
En avstøpning tatt av Lincolns ansikt to måneder før han døde.
Og dette er programmet for stykket han så
da han ble myrdet av denne mannen.
- Unnskyld meg. - Hva får jeg?
Sir, lysestaken hang på rommet der. Jeg tok den ned fra veggen selv.
Lyset brant.
Eier du ikke skam? Kom deg vekk.
Kom deg vekk nå!
Alle sammen. Dra hjem.
- Dra hjem! - Kom igjen!
Kom dere vekk!
Vekk! Kom igjen! Hjem med dere!
Jeg vil ha vakter i gaten for å holde folk unna bygningene her.
Ja, sir.
Opp med farten! Fortsett. Jeg vil ikke se dere her.
BOOTHS HOTELLROM
Eckert?
Det er kodet.
Ja, og det kan være Richmond.
Montreal?
Booth bruker spiontriks.
- Jeg kjenner ikke dette mønsteret. - La oss se hva annet vi finner.
Bankboken hans.
Det er satt inn $500.
Hvilken bank?
Montreal.
Den samme som konføderasjonen bruker til hvitvasking.
Bare ett innskudd?
De bruker ikke bare banken. De styrer den.
Jeg så at du tenkte tanken.
Det er tvetydig.
Hva om vi finner håndfast bevis?
Hva om konføderasjonen står bak attentatet?
Da må jeg starte en ny krig.
BASERT PÅ BOKEN "MANHUNT: THE TWELVE DAY CHASE FOR LINCOLN'S KILLER"
Tekst: Trine Haugen