Vítej, Camsape.
Co jsem to provedl?
Prozradil jsem tvůj úkryt.
Panebože.
Neodpouštěj mi.
Víš, že ti odpustím.
Tolik tě miluju, Camsape.
Miluju tě víc než svoje děti,
svůj lid, svůj život.
Proč?
Kvůli mukám světa, Camsape.
Mukám existence.
Bolesti nevědění.
„Odkud jdu? Kam směřuju?
Proč jsem tu?“
Ty otázky utichají, jen když člověk miluje.
Všechno pak dostává smysl.
Láska ty otázky zaplaší.
Odpovědi ji nezajímají.
Já…
Já tě nejsem hoden.
Já…
Jsem prostě…
Nechal ses unést tím, žes věděl něco, co nikdo jiný.
Nesmrtelnost jsem ti nedala za trest.
Byl to dar.
Ale beru si ten dar zpět, Camsape.
Teď jsme dva smrtelníci.
Konečně.
Přerušila jsem koloběh, Šahmaran.
Už se to nebude opakovat. Není návratu.
Byla vykonána spravedlnost.
Tady máš lásku!
Tohle je cena za lásku k tomu zrádci.
Prožij utrpení, jako já.
Pak mě vyhledej.
Tak pojďte.
Pojďte!
Znamení zmizelo,
a už nejsi ani Mar.
Tak co?
Co mlčíš?
No?
Kde jsou ty kecy o tom, že budeme žít všichni v jednotě?
Proč mi nepovíš ty svoje směšný moudra, co?
Tak mluv!
Mluv!
Už nemáš žádnou naději.
Cihane.
Mrzí mě, žes ho ztratila.
Mě taky.
Koloběh byl přerušen.
Camsap je pryč.
Nic už se nebude opakovat.
Lidstvo už nedostane šanci zachovat se správně.
Existuje způsob.
Zaveď mě za Šahmaran. Do jejího ráje.
Ne.
Seru na Lilith i na Šahmaran, ale do ráje tě nevezmu.
- Co se staráš? - Svět má určitou rovnováhu.
Něco je prostě svatý, Mesute. Nedotknutelný.
Radši na to zapomeň.
- Hele. - Co?
Co ještě chceš?
Máš přece všechno, ne?
Máš prachy, vliv, rodinu…
Co ještě chceš? No?
Zbývají mi tři měsíce.
Znám tu legendu.
Vím o Šahmaranině léčivosti.
Vezmeš mě k ní.
Mesute.
Zdechni.
Pane Mesute.
Maran Behruzoğlu.
Našli jsme ho, pane.
Pošli tam za mnou zásahovku.
Musíte jít do lesa. Čeká tam Çavgeş.
Nemůžete tady zůstat.
Jděte do lesa.
A co Šahmaran? Už přišla?
Přišla.
No tak. Pospěšte.
- Je to za námi, odcházíme! - Konečně.
Jinak to nejde?
Lilith vyhrála, Çavgeş.
Vzala mi Camsapa.
Jestli chceme, aby koloběh pokračoval…
Všechno se musí zvrátit,
a přesto zůstat stejné.
Jinak to nejde.
Šahsu…
Té je mi líto.
Je silnější, než si myslíme.
Neboj se.
Nebyla vyvolená právě proto?
Ne. Proto, že milovala tolik jako já.
Odpusť mi, Šahsu.
Je po všem?
A Camsap?
Co se s ním stalo?
Lilith.
A co Maran? Kde je?
Je v pořádku, neboj.
Ale Šahmaran po tobě něco žádá.
Něco nesnadného.
Šahsu.
Šahsu!
Čaj?
Co se děje?
Je po všem.
Jak po všem?
Co Šahmaran?
Konečně přišla.
Splnili jsme úkol.
Jsme volní.
Šahsu, tomu nerozumím.
Co Marové?
Çavgeş se o ně postará.
Zavede je do nového domova.
A Lilith?
To vyřeší Šahmaran.
Říkám ti, že jsme volní.
Šahsu, něco bys měla vědět.
Pamatuješ, cos říkal?
Nechtěl jsi, abychom měli ráno jen pro sebe?
Jako muž a žena.
Obyčejný, normální den.
Tak tady je.
- Dobře, ale všechno to… - Marane.
Promluvíme si pak, jo?
Hm? Teď si budeme užívat.
Co říkáš? Prosím.
Umyj si obličej. Počkám na tebe venku.
- Už nemůžu. - Za chvíli jsme tam.
Tento příběh potřebuje nějakého Camsapa.
Jak to víte?
Maran…
Jak si může být Šahmaran jistá, že za mnou Maran půjde?
Ty myslíš, že nepůjde?
Možná.
Je ti zima?
Trochu.
Přinesu ti něco na sebe.
Nenapustíme vanu?
Horkou vodou. Stýská se mi po vaně.
Jdu na to.
Hned jsem tu.
Neucítíš bolest.
Budeš tam, kde cítíš pokoj.
Jak to bude?
Hadi…
Hibernují.
Tak to bude.
Zahalí tě
sladký, hřejivý spánek.
Je to báječné.
Jsi trochu bledá.
Víš, že tě moc miluju, že jo?
Řekni to.
Šahsu, celá hoříš.
Chci, aby se to vědělo. Řekni to, prosím.
Řekni: „Vím, že mě miluješ.“
Vím to. Samozřejmě.
Chci, aby se to vědělo.
Ta bílá růže.
Růže mojí mámy.
Volá mě k sobě.
Kam?
Do podzemí.
Nesmíš odejít. Slyšíš mě?
Zůstaň tady.
Musím odejít.
Dobře. Půjdeme spolu.
Co? Šahsu?
Nemůžeš se mnou.
Už nemáš znamení.
Nepustím tě. Nesmíš odejít.
Šahsu.
Zůstaň se mnou, Šahsu.
Šahsu…
Políbíš mě?
Šahsu.
Jedna z nás dnes zemře.
Ne.
Jsi má sestra.
Jsi moje krev, můj život.
A v tomto světě je tě třeba.
Všechno je ve věčné rovnováze, ve věčném koloběhu.
Ty ničíš to, co já stvořím,
aby vše začalo od začátku.
O jakém začátku to mluvíš?
Přerušila jsem koloběh.
Nevidíš to snad?
To lidé jsou zdrojem zla, ne já.
- Rychle si způsobují vlastní zánik. - To se změní.
Za celou dobu se to nezměnilo. Proč by teď mělo?
Lidé jsou nevděční.
Už to pochop.
Máš pravdu.
Lidé ničí rovnováhu.
Ale ne proto, že jsou zlí.
Jsou plní strachu,
pochyb
a víry. Proto.
Proto lidé dělají chyby.
Ten tvůj soucit…
Víš, co je jejich největší chyba?
Lidé soudí.
Hlavně sami sebe.
Proto cítí velikou bolest.
Z bolesti se stane hněv.
A ten všechno ničí.
Ale vše na světě má ve svém základu lásku.
Stejně jako ji v sobě máš ty.
Moje temná…
nádherná sestro.
Zabili tě.
Ťali tě sekyrou do masa.
Slyšela jsem to.
Rozsekali tě na kousky.
Vzali nám tě.
A ty se pořád staráš o lidi.
Pořád dokola.
Proč jsi nás zradila?
Prostě jsem moc milovala.
Milovala jsem, že můžu milovat.
I když jsem se musela obětovat.
- Obětovala jsi mě. - Protože ses nepoučila.
Nenávidím tě.
I přes to všechno tě…
Zmlkni.
Mám tě moc ráda.
Co to děláš?
Camsap už není.
Je mrtvý.
Koloběh skončil.
Proč to děláš?
Dokud existuje láska…
i Šahmaran a Camsap v nějaké podobě…
existují dál.
Ne.
Už musíš jít.
Nedělej to.
Mrzí mě to.
Jsem tvoje sestra.
Smiluj se aspoň nad sebou!
Zabijou tě!
Zvol si mě.
Prosím, zvol si tentokrát mě.
Sestro!
Rozsekají tě na kusy.
Zabijou tě.
Ne poprvé.
Ale možná naposledy.
Jako když had požírá vlastní ocas…
Nedělej to.
…i náš osud se bude opakovat.
Dobro a zlo, život a smrt spolu budou zápasit navěky věků.
Pro všechny existuje jediná pravda.
Nedělej to.
Život, sestřičko…
patří ke smrti.
Nedělej to!
Všechna nebe,
hory,
moře
viděly nezměrnou lásku
i nezměrnou zradu.
Lidé buď svým hněvem zničí svět
a ve své hamižnosti budou útočit na vše…
svou neukojitelnou chtivostí…
Nebo se konečně naučí…
jak milovat, jak se odevzdat…
jak splynout se světem.
A já budu čekat, člověče.
I kdybych tisíckrát zemřela,
pokaždé se zase vrátím.
A budu čekat, až si zvolíš správně.
Pamatuj na mne, člověče.
Nezapomeň na mne.
Nezapomeň…
že jsem pro tebe zemřela.
Mám v tebe naději.
ŠAHMARAN
Překlad titulků: Kristýna Wanková