Välkommen, Camsap.
Vad har jag gjort?
Jag avslöjade var du var.
Herregud… Förlåt mig inte.
Det vet du att jag gör.
Jag har älskat dig så mycket.
Jag har älskat dig mer än mina barn.
Mer än min sort, mitt liv.
Varför det?
För att jorden har sitt lidande.
Liksom tillvaron.
Smärtan av att inte veta.
"Var kom jag ifrån? Vart är jag på väg?
Vad gör jag här?"
Frågorna tystnar först när man älskar.
Det är då allt får sin mening.
Kärleken tystar frågorna.
Den bryr sig inte om svaren.
Jag…
Jag är inte värd dig.
Jag…
Jag är bara…
Du rycktes med för att du visste nåt ingen annan visste.
Odödligheten jag gav dig var inget straff.
Det var faktiskt en gåva.
Men jag tar tillbaka min gåva nu.
Vi är dödliga nu.
Äntligen.
Nu är cirkeln bruten, Şahmaran.
Den kommer aldrig att upprepa sig igen.
Rättvisa har skipats.
Så mycket för kärleken!
Se vad det kostar att älska en förrädare.
Att lida som jag.
Kom till mig sen.
Kom igen, då.
Kom igen!
Märkt eller inte…
Du är ingen Mar längre.
Jaha?
Svara, då!
Va?
"Låt oss leva i enighet"! Va?
Kom med dina löjliga svar igen!
Tala!
Hoppet är ute för dig nu.
Cihan…
Jag beklagar förlusten.
Jag med.
Cirkeln…
Den är bruten.
Camsap är borta.
Inget kommer att upprepas.
Mänskligheten får ingen mer chans att göra rätt.
Det finns ett sätt.
-Ta mig till Şahmaran, till hennes himmel. -Nej.
Jag skiter i Lilith och Şahmaran. Men inte i himlen.
-Varför bryr du dig? -Världen har en balans.
Vissa saker är heliga, Mesut. De ska inte röras.
Glöm det bara.
-Hör på nu… -Vad?
Vad mer begär du?
Du har redan allt.
Du har pengar, inflytande, din familj…
Vad mer begär du?
Jag har tre månader kvar.
Jag känner till myten.
Botemedlet i Şahmarans svans…
Du ska ta mig till henne.
Herr Mesut…
Dö bara.
Herr Mesut.
Maran Behruzoğlu.
Vi vet var han är.
Säg åt det taktiska teamet att komma dit.
Ni måste till skogen. Çavgeş väntar på er.
Ni kan inte stanna här.
Gå till skogen.
Şahmaran, då? Är hon här?
Ja.
Kom nu. Skynda på.
-Det är över! -Äntligen.
Är det enda sättet?
Lilith vann, Çavgeş.
Hon tog ifrån mig Camsap.
Om vi vill bevara cirkeln…
Allt måste kastas om
och göras exakt likadant.
Det är enda sättet.
Şahsu…
Jag tycker synd om henne.
Hon är starkare än vi tror.
Oroa dig inte.
Det var därför hon valdes ut.
För att hon älskade som jag.
Förlåt mig, Şahsu.
Är det över?
Camsap?
Vad hände med Camsap?
Lilith.
Och Maran? Var är han?
Han mår bra. Oroa dig inte.
Men Şahmaran vill be dig om nåt.
Det kräver en del.
Şahsu?
Şahsu!
Te?
Vad händer?
Det är över.
Vad menar du?
Şahmaran?
Hon är äntligen här.
Vi har gjort vårt.
Vi är fria.
Jag förstår inte.
Marfolket, då?
Çavgeş tar hand om alla.
Hon tar dem till deras nya hem.
Och Lilith?
Şahmaran sköter det.
Jag sa ju det. Vi är fria nu.
Şahsu, det är nåt du borde veta.
Minns du vad du sa?
Du ville ha en morgon tillsammans.
Som kvinna och man.
En vanlig, normal dag.
Här har du den.
-Okej, men det… -Maran.
Kan vi inte prata senare?
Och bara njuta av stunden?
Okej? Snälla?
Tvätta av dig. Jag väntar där ute.
-Jag är trött. -Vi är snart framme.
Berättelsen behöver en Camsap.
Hur vet ni det?
Maran…
Hur kan Şahmaran vara säker på att Maran följer mig?
Tror du inte att han gör det?
Kanske.
Fryser du?
Lite.
Jag kan hämta en tröja.
Ska vi tappa upp ett bad?
Med varmvatten. Jag saknar att bada.
Jag fixar det.
Strax tillbaka.
Det blir inte smärtsamt.
Du kommer att känna dig rofylld.
Hur går det till?
Ormar…
De går i ide.
Så blir det.
Du kommer att känna
en varm känsla av dåsighet.
Vad skönt.
Du ser blek ut.
Du vet hur mycket jag älskar dig, va?
Säg det.
Du är ju kokhet.
Jag vill att du ska veta det. Säg det.
Säg: "Jag vet att du älskar mig."
Det vet jag. Det är klart.
Jag vill att du ska veta det.
Den vita rosen.
Mammas ros.
Den kallar på mig.
Vart då?
Till underjorden.
Du får inte gå nånstans. Hör du det?
Stanna här.
Jag måste gå.
Okej. Då går vi tillsammans.
Şahsu?
Du kan inte följa med.
Ditt märke är borta.
Jag tänker inte låta dig gå. Du får inte.
Şahsu.
Stanna här hos mig.
Şahsu…
Kan du kyssa mig?
Şahsu.
En av oss ska dö idag.
Nej.
Du är min syster.
Du är mitt kött och blod.
Du behövs i den här världen.
Vi lever i en evig jämvikt, en evig cirkel.
Du förstör det jag skapar,
så att allt kan börja om igen.
Vad pratar du om?
Cirkeln är bruten.
Har du inte förstått det än?
Människorna är ondskans källa, inte jag.
-De orsakar sin egen undergång. -Det kommer att förändras.
Det har det inte gjort förut.
Varför skulle det förändras nu?
Människorna är otacksamma.
Få in det i skallen.
Du har rätt.
De rubbar jämvikten.
Men inte för att de är onda.
De är fulla av fruktan,
tvivel
och tro. Det är därför.
Därför begår människorna misstag.
-Din barmhärtighet… -Vet du vad deras största misstag är?
De dömer.
Sig själva, mestadels.
Därför lider de så mycket.
Smärtan förvandlas till raseri, och det förstör allt.
Men allt i universum grundas på kärleken.
Precis som det du har i dig.
Min mörka…
…vackra syster.
De dödade dig.
Yxan hackade sönder dig.
Jag hörde ljudet.
De hackade dig i stycken.
De tog dig ifrån oss.
Ändå babblar du på om människorna.
Än en gång.
Varför förrådde du oss?
Min kärlek var så djup.
Jag älskade själva kärleken.
Även om jag måste offra mig själv.
-Det var mig du offrade. -För att du aldrig lärde dig.
Jag hatar dig.
Trots allt, så…
Tyst.
…älskar jag dig så mycket.
Vad gör du?
Camsap är borta.
Han är död. Cirkeln är bruten.
Varför gör du så här?
Så länge kärleken existerar…
…kommer en Şahmaran och en Camsap…
…att finnas där.
Nej.
Du måste gå nu.
Låt bli.
Förlåt.
Jag är din syster.
Tänk på dig själv åtminstone!
De kommer att döda dig.
Välj mig.
Snälla, välj mig den här gången.
Syster!
De sliter dig i stycken!
De dödar dig.
Det blir inte första gången.
Men kanske den sista.
Som en orm som biter sin egen svans…
Nej!
…kommer vårt öde att upprepas.
Gott och ont, liv och död kommer alltid att strida.
Det finns bara en sanning för oss alla.
Nej.
Livet, syster…
Det tillhör döden.
Nej!
Alla skyar,
berg,
hav…
De har sett otroliga kärlekar
och otroliga svek.
Människor kan ödelägga världen av raseri
och girigt angripa allt…
…med sitt omättliga begär…
Eller så lär de sig…
…hur man ska älska, ge efter…
…och bli ett med världen.
Och jag väntar, människa.
Även om jag måste dö tusen gånger,
återvänder jag varje gång.
Jag ska vänta på att ni väljer rätt.
Kom ihåg mig, människa.
Glöm mig inte.
Kom ihåg…
…att jag har dött för dig en gång.
Jag har satt mitt hopp till dig.
Undertexter: Love Waurio