- Dr. Ben Song a riscat totul când a folosit
Acceleratorul Quantum Leap pentru a călători înapoi în timp.
Acum echipa noastră lucrează pentru a afla de ce.
În timp ce sare între corpuri fără a-și aminti cine este,
încă mai are o speranță...
că următorul său salt îl duce înapoi
la locul și oamenii pe care îi numește acasă.
- Addison?
- "Atlantis", acesta este controlul misiunii.
Blocați-vă vizierele și inițiați fluxul de O2.
Mergem la lansare în cinci...
- Nu așteptați! Aștepta!
Opreste-l...
Oh!
- Separarea a fost confirmată.
Mergem pe orbită.
„Atlantis”, Houston.
- Hei.
Ți-am spus că vom ajunge aici împreună.
- Și a fost nevoie doar de o viață întreagă de antrenament.
- Ti-am spus.
- În regulă. Suntem destul de norocoși
să fie echipajul care pune prima piesă
a Stației Spațiale Internaționale pe orbită.
Stratton,
ești gata să ne duci la coordonatele noastre?
- Da domnule. - Bine.
Arată GPC-uri bune în OP 2-urile tale?
- Da. - Vei fi gata?
pentru a începe manevra pentru deschiderea ușii compartimentului de încărcare?
- Reynolds,
ai idee de cate ori
Am exersat asta în simulator?
- Hei, nu mai suntem în simulator.
- Am înțeles.
- Scuze.
Odată pilot.
- Iţi promit,
O să te fac mândru aici.
- Deja ai.
- David, ești bun?
- Da.
Amintește-mi doar unde este toaleta spațială din nou?
- Jos, la mijlocul punţii.
- Addison?
Mă puteţi auzi?
Addison?
ambii: Addison.
- Buna ziua? Addison?
Sunt... salut.
Lapte de ovăz, trei zaharuri.
- L-ai găsit pe Ben? - Nu.
Dar sistemul este din nou în funcțiune,
deci ar trebui să fie doar o chestiune de timp înainte...
ce--ce sa întâmplat?
A intrat cineva?
Nu crezi că oamenii care au făcut asta...
- Nu, am făcut asta.
- Tu? - Da.
- De ce?
- Am găsit telefonul lui Ben.
Mi-a lăsat un mesaj înainte de a sări.
- Îți spun să-ți arunci apartamentul?
- Nu. Spunându-mi că vor fi lucruri
că am aflat despre ce a făcut
asta nu ar avea sens pentru mine.
Ca și cum oricare dintre acestea chiar are sens.
- Bine. Bine bine. Dar... dar atunci de ce asta?
- Ei bine, m-am gândit că dacă ar putea ascunde un lucru,
atunci ar putea să ascundă altul.
- Și el este?
- Am găsit această unitate flash în raftul de cărți.
- Deci ce e pe el? - Eram pe cale să aflu.
- Parola criptată.
Adică, nu chiar o surpriză acolo.
- Poți să-l spargi?
- Poate, dar nu știu.
Asta-i într-adevăr mai mult o chestie cu Jenn.
Ai dormit deloc aseară?
- Doamne, pur și simplu nu înțeleg.
Am crezut că suntem împreună în asta.
- Noi suntem. - Nu, eu și Ben.
- Dreapta. Da scuze.
- Ne-am întâlnit la Quantum Leap.
Ne-am indragostit.
Am lucrat cot la cot ani de zile.
A trebuit să încercăm să nu vorbim despre muncă când am venit acasă.
Am simțit că întreaga noastră viață a fost acest proiect.
Și acum există toată această parte a ei,
toată această altă parte a lui însuși
pe care mi-a ascuns.
Și chiar îmi este greu
împacându-se cu faptul că poate
asta nu a fost niciodată cu adevărat al nostru.
Nu ştiu. Aceasta--
este greu de explicat.
- Adică, cred că ai făcut-o
o treabă destul de bună de a explica.
Magic a găsit ceva.
- Bine.
- Am reușit să recuperez această imagine aseară.
Femeia care îl ajută pe Ben este Janis Calavicci.
- Calavicci?
Ca fiica lui Al Calavicci?
- Stai, ai știut despre asta aseară
si nu ai spus nimic? - Ai avut multe de făcut.
- Ben a menționat-o vreodată? - Nu.
Ce altceva nu-mi spui?
- Addison.
- Janis Calavicci este un astrofizician genial.
Tatăl ei a condus Quantum Leap ani de zile.
Ea știe la fel de multe despre acest proiect ca oricine.
- Are sens că Ben ar merge la ea dacă ar avea nevoie de ajutor.
- Dar, bine, ce dacă e invers?
Poate că Janis este cea care se află în spatele tuturor acestor lucruri.
- Exact. Bine, îl voi întreba pe Ben imediat ce îl vei găsi.
De fapt, s-ar putea ajuta să-i joace memoria.
- Nu.
Ben să nu-și amintească nimic acum este un lucru bun.
- Mai vino?
- Trebuie să... și nu cred,
dar trebuie măcar să luăm în considerare
posibilitatea ca Ben să fi fost cooptat de Janis.
- Trebuie măcar să ne gândim la asta.
Și dacă amintirea îi revine brusc
și planul lui era să facă lucruri groaznice tot timpul,
nu putem face multe pentru a o opri.
- Singura garanție pe care o avem este că nu își amintește
de ce a sărit sau care este agenda lui.
- Deci până ne dăm seama ce naiba se întâmplă,
trebuie să ieși din cale ca să te asiguri
nu-i facem jogging memoria, bine?
- Nu. Nu în regulă.
Nu sunt de acord cu acest plan de atac.
- Îmi pare rău că simți asta.
Dar nu intreb. - Bine, uite.
Niciunul dintre noi nu a dormit prea mult noaptea trecută,
deci poate ar trebui să punem un ac în asta.
Am un blocaj asupra lui Ben.
- Unde este el?
- Ei bine... corabie sfântă.
Nu o să crezi asta.
Ben se află pe naveta spațială „Atlantis”.
7 martie 1998.
Am observat că nu ai menționat despre unitatea mică
pe care l-ai găsit azi dimineață sau mesajul
pe care Ben l-a lăsat pentru tine.
- Uite, trebuie să știu la ce se gândea Ben.
Trebuie să știu ce este pe această unitate.
- Atunci ar fi trebuit să i-o dai lui Jenn.
- Nu au încredere în el.
- De fapt, cred că ei încearcă să-i dea
beneficiul îndoielii.
- Uite, trebuie să știu la ce se gândea.
Trebuie să-l văd mai întâi.
- Îți amintești azi dimineață când erai ca,
"Oh, eu... am crezut că suntem împreună în asta."
și am crezut că vorbești despre tine și despre mine,
dar de fapt vorbeai despre tine și Ben,
și am fost în liniște mortificată, dar mi-am revenit
cu adevărat cu grație? - Ian.
- Uite, împărțindu-mă în două echipe
chiar acum este o greșeală.
Și dacă Ben ar fi aici, nu ar rezista...
- Ei bine, el nu e aici.
Uite, te rog deblochează unitatea...
pentru mine.
Vă rog.
- Ești bine acolo, David? - Da. Da.
Doar că, uh, nu te poți grăbi cu așa ceva.
- Prima dată este întotdeauna puțin dificilă.
- Mm-hmm.
Oh, slavă Domnului.
- Esti bine?
- Sunt într-o navetă spațială.
- Știu.
- Am crezut că ar trebui să fiu tras înapoi
până în 2022 când am plecat.
- Da, nu a mers.
- Știm de ce?
- Lucrăm la asta.
Cu toate acestea, echipa este destul de încrezătoare
ar trebui să reușim să te aducem înapoi la următorul salt.
- Ei bine, aș fi mai supărat,
dar naveta spațială.
Este foarte tare.
Cine sunt eu de data asta?
- Numele tău este David Tamura.
El este... - Tamura?
Așteptaţi un minut.
- Îți amintești de el?
- Este... David Tamura.
- Uh-oh. - L-am idolatrizat
când eram mare.
A emigrat în SUA din Japonia
și am devenit astronaut și am emigrat din Coreea
și a vrut să devină astronaut.
Am imigrat din Coreea când eram copil.
- Da.
- Îmi amintesc.
- Hei, Addison, ia-l departe de asta.
Nu-l vrem... - E fantastic, Ben.
Ce-ți mai amintești?
- Addison!
- Unu....
Nimic. - Bine.
- În afară de... o, Doamne. - Da?
- David Tamura moare la prima sa misiune...
această misiune. - Noi stim.
Ziggy spune că există 92% șanse să fii aici pentru a preveni asta.
- Bine. Cum să fac asta?
- Ei bine, NASA nu a făcut public niciodată cauza morții,
așa că așteptăm raportul misiunii clasificate.
Până atunci, trebuie doar să te ținem departe de pericol.
- Bine. Da.
De ce crezi că stau în baie?
Ei se așteaptă să știu lucruri și există, de genul,
un milion de comutatoare acolo, iar dacă îl lovesc pe unul greșit...
- Ben.
De aceea sunt aici.
Te-am prins.
- Iată-l.
Hei, poți începe lista de verificare după inserare
și să aprindă proiectoarele PLB?
- Sigur că se poate.
- Ben.
Bine.
Al treilea cadran de la stânga și apoi la dreapta în jos.
- Bine.
Ce-am făcut?
- Nu ai fost tu.
Ușile încărcăturii se blochează.
Oh nu. Dacă sarcina utilă s-a deplasat,
ar putea bloca...
Raport.
Sunteți bine acolo jos?
- Puțin lovit, dar suntem bine.
Ce zici de voi doi?
- Reynolds!
- Esti bine?
- Da.
Candace m-a făcut să promit că voi avea grijă de el aici sus.
- Candace? - Sotia lui?
- Oh corect. Candace.
Da, iubesc Candace.
- Nu voia să plece din nou,
dar a vrut să fie aici sus pentru mine.
Primul meu zbor, ultimul.
- O să fie bine.
- Știi, el m-a ales dintre miile de candidați.
Antrenat cu mine zi de zi
pentru cea mai mare parte a unui deceniu.
Zece ani de el la urechea mea,
"Ți-am spus. Ți-am spus."
- Ti-am spus? - L-ai auzit.
De fiecare dată când el avea dreptate și eu greșeam,
ceea ce, enervant, era de cele mai multe ori,
el îmi arunca mereu acel „ti-am spus”.
Atât de agravant la început,
dar acum... acum când avem cu adevărat nevoie de el...
Trebuia să facem asta împreună.
- E stabil.
O contuzie destul de masivă și o tăietură urâtă pe cap,
dar cred că asta e cel mai rău.
- Max, ai avut dreptate.
Sarcina utilă s-a mutat cumva,
și când a intrat în contact cu ușile,
a declanșat propulsoarele să tragă asupra modulului ISS.
- Cât de rău este? - Ar putea fi mai bine.
Explozia a rupt rezervorul nostru de O2.
Am trecut la backup,
dar asta înseamnă că mai avem doar șase ore de oxigen.
- Sase ore? Asta nu pare a fi suficient...
- Vom fi bine. Trebuie doar să vorbesc cu Houston,
să ne dăm seama următoarea noastră mișcare.
- Max, mi-aș folosi ajutorul tău la cabina de zbor.
- Ai inteles.
- Nu cred că pot sări acum?
- Nu încă, dar Ziggy spune că nu s-a schimbat nimic.
- Dar am supraviețuit exploziei.
- Tu nu controlezi saltul, Ben.
- Bine, deci dacă nu așa moare,
se întâmplă ceva mai rău aici?
Trebuie să aflăm cum moare David acum.
- Magie.
- Bună, Beth.
- Oh, asta e o surpriză plăcută.
Ce mai faci?
- Bun.
Îmi pare rău că nu am mai venit de la înmormântarea lui Al.
Am vrut, doar...
- Nu-ți cere scuze.
Știu cât de ocupat ești.
Deci ce te aduce?
- Trebuie să vorbesc cu Janis.
Ea are probleme.
Trebuie să o găsesc. M-am gândit că mă poți ajuta.
- Ce fel de necaz?
- Genul despre care nu vă pot spune.
- Adevărul este că n-am mai văzut-o de peste un an.
După ce Al a murit, ea sa retras
de la mine, prietenii ei, viața ei.
Am încercat să-i ajut,
dar a împins-o doar mai departe.
- Imi pare rau sa aud asta.
Am o fiică.
Știu cât de greu este să încerci să-i iubești,
protejați-i în același timp.
Dar asta e grav.
- Magie.
A mers ceva prost cu proiectul?
Poti sa imi spui.
- Mă bucur să te văd, Beth.
Ai auzit de la Janis, anunță-mă.
- Hei. Cum a mers? - Bine.
- Totul este bine?
- Asigurați-vă că suntem gata de plecare.
Dacă am dreptate, asta ar putea fi cea mai bună șansă.
- Cum merge?
- Hm, vreau să spun...
Merge.
Tocmai am primit un potop de fișiere de la NASA,
deci există ceva progres acolo.
- Acela era Alex aici?
- Hm?
oh,
da, da, nu, ea este...
ea doar mă ajută să implementez
niște software complicat în noua interfață Ziggy.
- Nu știam că Alex face parte din echipa ta de software.
- Mm-hmm.
- Nu a ajutat ea la dezvoltarea programului nostru de criptare PTP?
- Da.
Da. Da, da, da.
- Știi care este cel mai rău lucru la Ben
nu ești aici acum?
Era genul de tip care ne ținea pe toți împreună.
Știi, când Magic și cu mine ne-am face prea multe griji
despre secret și securitate,
iar Addison s-ar fi blocat
cu detalii operaționale, altfel ai coborî
o gaură de iepure urmărind o bucată de cod
asta până la urmă nu a contat.
Ben a avut întotdeauna această abilitate magică
să ne unească pe toți și să ne facă să marșăm
în aceeași direcție.
Cu toții lucrăm pentru același scop...
împreună. - Jenn. Uite, eu...
- Urăsc să văd Magic și Addison în dezacord.
Ben nu e aici pentru a netezi lucrurile,
deci depinde de noi, tu și eu,
pentru a împiedica chestia asta să nu se destrame.
Nu-ți spun să predai acel drive chiar acum,
dar poate că persoana care ți l-a dat ar trebui.
Vorbeste cu ea.
- Poftim. - Oh, multumesc.
In cele din urma.
- Știi, menționarea lui David a declanșat
o amintire din copilăria mea.
Nu ar trebui să faci mai mult din asta,
cum ar fi, folosind dispozitivul dvs. portabil pentru a-mi arăta lucruri,
prezenti stimuli din viata mea
care ar putea declanșa mai multe amintiri?
- Ei nu vor ca eu.
- Ei?
Ah.
- În cazul în care am făcut asta din toate motivele greșite,
ai un plan mare, rău.
- Doamne, sincer, mi-aș dori să fii pe această parte a ei.
Întotdeauna ești mult mai bun la a face
cu politica din toate acestea.
- Crede-mă, îmi doresc.
Dar între tine și mine, cred că amândoi știm
cine este mai potrivit să fie astronaut.
- O, haide.
Te descurci... mai bine decât te așteptai.
- Mulțumesc. - Da.
- Pentru cât valorează, am înțeles.
- Ce înţelegi?
- Mă ține în întuneric până își dau seama de ce am sărit.
Urăsc, dar dacă aș fi de partea cealaltă,
Probabil că aș da același apel, sincer.
- Da. Ai vrea, nu-i așa?
- Din moment ce nu putem vorbi despre mine, putem vorbi despre tine?
Cine este tipul norocos?
Îl cunosc?
- Nu ţi-ai aminti de el.
- Destul de corect.
Când e ziua cea mare?
- Șase luni.
- Sper să mă întorc până atunci.
- Ar fi bine sa fii.
- Oh bine.
Am primit raportul misiunii clasificate de la NASA.
Bine.
- Cum a murit David?
- A fost într-o plimbare în spațiu.
A fost lovit de moloz.
- Bine. Ei bine, acest lucru este ușor.
Atâta timp cât nu părăsesc nava,
atunci pot să sară, nu?
- David, vrei să ajungi aici sus?
Explozia a eliminat comunicațiile la distanță lungă.
Nu putem contacta Houston.
- Bine.
- Cu Reynolds afară, eu sunt responsabil,
și fac apel să mă întorc la Kennedy
în timp ce fereastra noastră este încă deschisă.
- Da. Iubește acest plan.
- Chestia e că nu putem ateriza
până când închidem ușile compartimentului de încărcare.
- Intru totul. Da știu asta. Da.
- Dar pentru a face asta, trebuie să ne depărtăm
acel modul avariat ISS.
- Explozia ne-a prăjit capacitățile de la distanță.
- Și Canadarm a fost lovit și nu răspunde.
- Deci avem nevoie de tine să ieşi acolo
și comutați maneta de eliberare manuală.
- Ai nevoie de mine să... - Mă îmbracă.
Avem nevoie de tine pentru a face o plimbare spațială de urgență.
- Bine, conform înregistrărilor,
David a fost lovit de resturi la 21:54 UTC,
care vă oferă 90 de minute.
Acum, dacă poți ieși acolo, aruncă modulul ISS,
și intră înapoi, ar trebui să fii bun.
- Să punem casca.
Începeți testele de presurizare.
- Cât durează acele teste?
- Nu știu, 20 de minute?
- Sunt bine. Nu avem nevoie de acele teste.
Treci, te rog.
- Îmi pare rău, David, trebuie să facem asta ca la carte.
- Putem sa? Mai avem șase ore de O2.
Înțeleg că trebuie să fiu atent,
dar trebuie să ies acolo acum.
- Reynolds ar face verificările.
- Nu. David are dreptate.
Până la sfârșitul acesteia, secundele vor conta.
Nu va sta acolo mult timp.
Să-l băgăm în sas.
- Mulțumesc.
- Grozav.
- Știi ce ar spune Reynolds acum?
- Aminteste-mi.
- Ar avea acea privire serioasă și nobilă în ochi.
El s-a aplecat și a spus: „Te-ai antrenat
„pentru orice posibilitate, cu excepția uneia
ești pe cale să te întâlnești.”
Când ești aici sus cu adevărat,
nu este vorba despre urmărirea diagramelor de flux și a listelor de verificare.
Este vorba despre încrederea în intestinul tău.
Rămâneți fluid.
Rămâi deschis.
Stai in siguranta.
- Baiat destept.
- Da.
Are momentele lui.
Hai să te scoatem acolo.
- Wow.
Aceasta este--
Nu știam că poți fi îngrozit
și uimit în același timp.
- Aceasta este o nebunie.
Adică, știu că nu sunt chiar aici,
dar asta--
Asta este incredibil.
- Ne putem concentra aici?
Sunt un pic de ceas.
- Da. Dreapta.
Deschide acel panou.
- Mulțumesc.
- Hei.
Tocmai verificam feedul.
Ben își amintea lucruri,
iar Addison îl făcu să se sprijine în ea.
- Știu. I-am spus să se oprească.
- Și ea nu a făcut-o.
Ar fi trebuit să distrugi legătura
și a tras-o din camera de imagistică.
- Ei bine, nu cred că ar fi mers bine.
- Uite, nu eu am creat această situație.
- Nici ea.
- Ce este?
- Planul tău a funcționat.
La aproximativ 20 de minute după ce ai părăsit casa lui Beth,
a sunat-o pe Janis.
Deci acum avem telefonul lui Janis și o adresă.
- Avem o adresă pentru Janis?
Unde este ea? - Casă mică în Pasadena.
Telefonul este încă acolo. - Să trecem.
- Bun bine. Acum amorsați cele două pârghii.
- Cum mergem la timp?
- Mai avem zece minute și aproape că...
Radio pe care ești gata să-l arunci.
- Stratton, sunt gata să plec.
- Asta e o veste grozavă, David.
Suntem gata aici.
Du-te la aruncare.
- În regulă.
Flip acel comutator roșu.
- Aici nu merge nimic.
- Bună treabă, David. Hai înăuntru,
și vom închide aceste uși ale compartimentului de încărcare.
- Credeam că nu o să întrebi niciodată.
- Ben. Resturile.
E devreme. - Ce?
- Înregistrările trebuie să fi fost puțin dezactivate.
- Puţin dezactivat? - Trebuie să cobori.
Acum!
- Raportează.
Ești bine acolo?
- Da.
Tocmai am ocolit niște resturi spațiale.
A fost cât pe ce.
Dar sunt bine.
- Ești în viață.
A fost uimitor.
- Acum pot să sară.
- Tu nu controlezi saltul, Ben.
- Da, sigur. Amenda.
Pot fi mai zen în privința asta, dar, vreau să spun,
David este foarte viu.
Am ocolit resturile.
Suntem buni, nu?
- Bine. În regulă.
N-nu. Nu, nu, nu, nu, nu.
Asta... nu poate fi adevărat. - Ce?
- Ben, scrie pentru că resturile ți-au lipsit,
a deteriorat niște plăci de protecție termică.
- Şi ce dacă? Sunt doar... - Nu.
Când naveta lovește atmosfera la reintrare,
scuturile termice eșuează.
Ziggy spune că există 100% șanse ca întreaga echipă să moară acum.
- Pare liniștit.
Mă întreb dacă Janis mai este acolo.
- Mă gândeam că o să bat,
vezi dacă e acasă.
- Hei.
Trebuie să fii mai delicat cu Addison.
- Crezi că are dreptate,
că ar trebui să încercăm să-l facem pe Ben să-și amintească?
- Nu. Dar ea se simte
destul de scăpat de sub control acum.
Noi nu ajutăm.
- Cum vrei să spui?
- Ea nu a ales să fie holograma.
Ea nu a ales pentru logodnicul ei
să sară înapoi în timp fără să-i spună.
Ea nu a ales să fie la mijloc
a unui scandal care ar putea rescrie trecutul
în moduri pe care nici nu ne putem imagina.
E mult.
Știu că acesta este un proiect militar,
dar suntem o echipă, Magic.
Ar trebui să fim, oricum.
Așa că, știi, slăbește-o.
Începeți să o lăsați să facă parte din decizii
în loc de la capătul receptor al acestora.
- Ce?
- Ești sigur că Ben nu a sărit în tine?
- S-ar putea să fie cel mai frumos lucru pe care mi l-ai spus vreodată.
- Totul este bine?
- Nu chiar, dar îl prind
scos costumul spațial chiar acum, așa că e bine pentru un minut.
Unde suntem cu drive-ul?
- Păi, criptarea este nivelul următor.
Adică, ar fi nevoie să accesezi toată puterea de calcul
în clădire pentru a o sparge,
ceea ce este ceva ce nu putem face foarte liniștit.
- Bine, uite, trebuie să existe o cale.
- Oh, um, există, de fapt.
Se numește să cerem ajutor prietenilor noștri.
Uite, nu cred că ții
drumul înapoi pentru că nu ai încredere în Magic și Jenn.
Cred că Ben ești îngrijorat.
Adică, ceva pe acest drive ar putea fi incriminator,
și e înfricoșător să te gândești la asta.
- Mă întorc înăuntru.
- Placile alea sunt lovite tot timpul.
Este bine. - Nu, Ben.
Ei nu știu asta, dar o navetă
cu acest tip de deteriorare a reziduurilor dezintegrate
la reintrare în 2003.
- Acea daune este substanțială.
Nu putem încerca o reintrare fără a le repara mai întâi.
- Mai avem patru ore și jumătate de oxigen,
și doar încă 20 de minute pentru a ajunge în poziție
sau ne pierdem fereastra față de Kennedy.
Deci putem încerca fie reintrarea acum
si sper in bine,
sau ne putem sufoca aici sus, certându-ne despre gresie.
- Există o altă variantă.
Mir.
- Rușii?
- Stația lor spațială ar trebui să aibă o mulțime de O2 de rezervă.
Încălcăm, reparăm gresia și ne întoarcem acasă.
- E o nebunie din o mie de motive.
- Nu, nu este. Ziggy spune că există o șansă de 87%.
că veți supraviețui cu toții dacă mergeți la Mir chiar acum.
- Mir primește votul meu.
- Absolut nu.
Ar trebui să încercăm să ardem de orbită acum cât putem.
- Asta nu este o democrație.
Am pierdut contactul cu Houston,
iar eu sunt comandant interimar.
dau apelul. Mergem la Mir.
- Ca naiba suntem.
- Reynolds, ești bine?
- Nu, dar ești pe cale să ne omori aici sus.
- Uite, s-au întâmplat multe de când tu...
Am asta sub control...
- Nu suntem pe cale să alergăm
la ruşi pentru ajutor.
Știi cât de jenant ar fi pentru program?
- Cred că pierderea unei navete la reintrare ar fi mai rău.
- Noi mergem acasă.
- Cafeaua e încă caldă.
Se pare că a fost suficient de inteligentă încât să renunțe la telefon și să plece.
- Un risc pe care trebuia să-l asumăm.
Poate că a lăsat ceva în urmă care ne-ar putea spune
ce făceau ea și Ben.
- Nimic nu pare ieșit din comun,
cu excepția unei iubiri nefirești pentru Pottery Barn.
- Da-mi o mână de.
- Zece minute până se închide fereastra noastră.
- Uite, știu că ești nervos,
dar Max și cu mine am mai fost aici sus.
Poate că pasărea va fi zdrobită puțin mai mult
decât îți place, dar este conceput pentru asta.
- Daunele plăcilor sunt grave.
- După cum ai spus, aceasta nu este o democrație.
Acum, uite, puștiule. O să fim bine, bine?
Ce o să-ți spun când se va termina asta?
- Acesta nu este un moment "ți-am spus".
Placile sunt încurcate.
Scurgem O2.
Canadarm-ul nu funcționează.
Și acestea sunt doar lucrurile pe care le-am observat.
Jocul sigur este să te întâlnești cu Mir.
- Samantha, urcă-te pe scaun.
- Știu că încă te uiți la mine
ca și cum aș fi uneori un începător de 20 de ani,
dar am dreptate in privinta asta.
Te rog, am nevoie să mă asculți.
Doar... doar vezi ce eu...
Candace m-a făcut să promit că te voi duce acasă în siguranță...
- Suficient!
Acum urcă-te pe scaunul ăla
și începem arderea noastră de deorbită.
Stratton!
Du-o înapoi aici acum.
- Ben, trebuie să oprești asta.
- Cum?
- Fă ceea ce faci cel mai bine.
Pune-i pe toți să vâsle în aceeași direcție.
- Cum pot ajuta? - Ar trebui să te întorci acolo sus.
- De ce? - Negare plauzibila.
Voi deschide ușile compartimentului de încărcare
și blocați-le din sistem.
Îi va forța să renunțe la reintrare.
- Tu... - Du-te acolo sus, David.
Nu vreau să fii în curte marțială dacă supraviețuim asta.
- O să deschidă ușile compartimentului de încărcare
și vă obligă să avortați, domnule.
- Ben, ce faci?
Ea încearcă să te salveze.
- Sunteți într-o capacitate diminuată.
Ai o comoție cerebrală.
Ai fost inconștient până acum aproximativ 15 minute.
Nu ești sănătos la minte.
Nu ar trebui să fii pe acel scaun chiar acum.
- Cinci minute până ne pierdem fereastra.
- Ce ai spus mereu?
Ești pregătit pentru orice posibilitate
cu excepția celui pe care urmează să-l întâlnești.
Rămâneți fluid. Rămâi deschis. Stai in siguranta.
- E aici doar pentru că eu sunt cel care am luptat pentru ea.
- E aici sus pentru că ai antrenat-o să fie cea mai bună.
Ai fost cot la cot cu ea
pentru cea mai mare parte a unui deceniu,
învățând-o tot ce știi.
Fiecare „ți-am spus” o face mai bună,
pregătind-o pentru o clipă exact așa.
Și acum este dispusă să-și riște cariera și viața
pentru a te convinge că te înșeli.
Ea vede ceva ce tu nu vezi.
Și doar pentru că nu o vezi acum,
trebuie să ai încredere în ceea ce face ea
este cel mai bine pentru noi toți.
Pentru că ea este încă Strattonul pe care-l iubești,
Strattonul care te iubește.
Așa că vă rog să anulați deorbitul.
- Comandante, trebuie să începem arderea.
Acum.
- Avorta.
- Domnule?
- Avorta.
Ar fi bine să aveți dreptate în privința asta.
- Să spunem că Stratton ne poate duce pe orbita lui Mir...
- Am creat deja un curs.
Pot să ne duc acolo în mai puțin de o oră.
- Chiar imi place de ea. - Da.
- Asta rezolvă problema unu.
Dar totuși, comunicațiile noastre pe distanță lungă sunt încă disponibile.
Dacă nu putem vorbi cu ei, nu putem andoca.
- Ei bine, nu putem doar să tragem și să claxonăm.
- Hei, când suntem la pământ,
nu avem cum să folosim masivul nostru,
comunicații super-puternice, nu?
Trebuie să avem bandă S de mare putere și pe chestia asta.
- Banda S de mare putere. Buna idee.
- Frumos, Ben.
- Asta funcționează doar pe raza vizuală.
Cineva ar trebui să fie în zona de încărcare utilă,
îndreptând antena direct spre ei.
- Oh, așteptați. Stai așa.
Hm, probabil că există o altă cale.
- Ești pregătit pentru o altă plimbare în spațiu, amice?
- Excelent.
Trebuie să i-o dai.
Ea nu se zgâriește cu puterea de procesare.
- Acesta este scrisul lui Ben.
- Ce crezi că înseamnă?
- Nu am nici o idee.
- Hei, ea știe că suntem aici.
- Mai bine ne mișcăm repede.
- Calculatoarele sunt protejate prin parolă.
- Verificați serverele. Asigurați-vă că nu este înșurubat.
- Sunt... și sunt șuruburi modificate.
Începe să-mi placă această femeie în ciuda mea.
Pot să scot șuruburile și să scot unitatea.
- Fă-o repede.
- Doar recunoaște-o.
Îți plac plimbările în spațiu.
- Încerc să lucrez.
- Două într-o zi, asta e tot ce spun.
- Mulțumesc.
- Pentru ce lucru?
Pentru că nu renunț la mine.
Pentru că m-ai ajutat.
Pentru că l-ai ajutat pe tipul în care nimeni nu are încredere.
- Am încredere în tine.
- Tu faci?
- Da, Ben.
Fac.
- Suntem buni.
„Atlantis”, suntem gata să facem acel apel la plata către Mir.
- Copiază asta. Așteptare.
- Bine.
Am antena îndreptată direct către Mir.
- Cel mai bun scenariu, de la ei care ne recunosc
pentru a ne conecta la O2 rusesc,
Cât timp va dura?
- Cel puţin o oră.
- Și cât oxigen ne mai rămâne?
- Ora 15?
- Deci avem 15 minute pentru ei
sa vorbesti cu noi sau asta e degeaba?
Mir, aceasta este naveta spațială americană „Atlantis”.
Copiezi?
Repet.
Aceasta este Naveta Spațială „Atlantis”.
Suntem în primejdie. - Haide.
Haide.
- Bună, Magic.
- Janis.
- Nu trebuia s-o folosești pe Beth așa.
Întotdeauna te-a plăcut.
- Ea este singurul motiv pentru care nu ești în închisoare acum.
- Nu sunt în închisoare acum pentru că nu m-ai putut găsi.
- Ascultă, vreau doar să vorbesc.
Încerc să înțeleg în ce l-ai băgat pe Ben.
- Ce eu?
Ben a venit la mine.
Mi-a bătut la ușă și mi-a cerut ajutorul.
Nimic din toate astea nu a fost ideea mea.
- Ce este pentru tine?
Am trecut prin situația financiară a lui
cu un pieptene cu dinti fine.
Știu că nu te plătește.
- Stai departe de drumul nostru, Magic.
- Janis, intră, vorbește cu mine.
Putem rezolva asta.
- Timpul tău a expirat. Aș pleca dacă aș fi în locul tău.
Mi-am luat măsuri de precauție.
- Jenn, trebuie să plecăm.
- Aproape am ajuns! - Jenn.
Nu merita. Haide!
Ea va arde subsolul!
Esti bine? - Da.
Apreciez îngrijorarea, dar a meritat din plin.
- Mir, acesta este "Atlantis".
Avem patru astronauți la bord.
Ramanem fara oxigen.
Mir, repet.
Aceasta este naveta spațială americană „Atlantis”.
Copiezi? - Jim.
Ei nu ne pot auzi.
- Nu înțeleg.
Chiar dacă nu te aud, cum să nu te vadă?
Naveta este toată albă și uriașă.
- Este miezul nopții, ora UTC.
Ei dorm.
De aceea ei nu știu că suntem aici.
O să-i trezesc.
- Tocmai și-a desfăcut legătura de siguranță.
David, ce faci?
- Nu avem timp.
Mă duc să bat la ușa lor.
- Oh, Doamne, o să sară.
- Ben, stai. Ce faci?
- Eu controlez saltul.
- Ben!
Ah!
Aah!
- Ben, stai!
A fost cât pe ce. - Da, prea aproape.
Esti bine?
- Da.
Acum să vedem dacă e cineva acasă.
Haide. Este cineva acolo?
Cred că glumești!
Bună!
- Avem nevoie de ajutor.
Ajutor.
„Atlantida”.
Am decis să fac o vizită la domiciliu.
Am contact cu Mir.
- Bine, David.
- Nu-mi vine să cred.
- Hei.
Hei, uh,
Îmi pare rău.
- Ti-am spus.
- Ce spune Ziggy?
- Ei supraviețuiesc, toți.
Acostează cu Mir, își fac reparațiile navetei,
și să fie acasă în siguranță.
Stratton devine comandant de navetă,
iar David devine unul dintre primii astronauți
să locuiască pe Stația Spațială Internațională
odată ce este finalizat.
- Grozav.
Dar ce șanse sunt acest salt să mă ducă acasă?
- Sincer, este 50/50, Ben.
Dar îți promit, indiferent ce s-ar întâmpla,
Voi fi cu tine la fiecare pas...
până te ducem acasă.
- Mulțumesc.
Mă bucur că am putut face asta...
împreună.
- Codul lui Ben nu l-a adus înapoi.
Încă nu suntem siguri de ce.
- Îl vom găsi.
O să-l punem să funcționeze până la urmă.
Vreau sa--
Imi pare rau.
Ar fi trebuit să-ți spun despre Janis mai devreme.
Și decizi cum să gestionezi memoria lui Ben
ar fi trebuit să fie o discuție de grup.
- Apreciez asta.
Dar ai avut dreptate.
Chiar și Ben așa crede.
- Hm.
- Până când vom avea o mai bună înțelegere
a motivațiilor sale,
ar trebui să-l ținem în întuneric.
- Mi-am petrecut întreaga viață în armată.
Și când lucrurile merg pe o parte,
Implicit lat ordine.
Dar acest proiect este diferit.
Va fi nevoie de toți să ne dăm seama de asta.
Am nevoie de tine.
- Mulţumesc, Magic.
- Am putut să-l găsim pe Janis.
Ne-a strecurat printre degete,
dar am recuperat unul dintre hard disk-urile ei.
Lasa-ma sa-ti arat.
- Ei bine, surpriză, surpriză.
Este criptat.
- Jenn, poți să-l spargi? - Am incercat.
Dar fără o cheie de criptare, ar putea dura luni de zile.
Sau niciodată. - Ei bine, este probabil
că Ben a păstrat o cheie digitală pe care o putea introduce
în mainframe-ul care ar decripta serverele.
Hm, probabil l-a ținut pe o unitate de memorie sau...
- Pot să ajut cu asta.
Am găsit asta în apartamentul meu azi dimineață.
Ar fi trebuit să-l întorc când l-am găsit.
- E in regula.
Cu toții ne dăm seama de asta pe măsură ce mergem.
- M-am speriat de ce era pe el,
dar nu mai sunt.
S-ar putea ca Ben să nu-și amintească cine este, dar eu știu.
L-am văzut azi la „Atlantis”.
El este, uh--
el este încă Ben.
- Să vedem ce e pe el.
- Da. Sunt multe date.
Cred că este ciclism așa pentru că a fost proiectat
cu o construcție 3D în minte.
Stai așa. Permiteți-mi să--
Milioane de variabile
reprezentând milioane de locuri în timp.
- Ce este asta?
- Uh... asta e o destinaţie.
Eu... cred că Ben a încărcat tot acest cod nou
și a intrat în mașină pentru că încerca
pentru a ajunge într-un anumit loc,
un anumit moment în timp.
Dar nu știu unde și când.
- Sau de ce.
- Ține-ți mâinile sus!
De ce te uiti la mine?
El este cel pe care să-ți ții ochii.
- Stai puțin, trebuie să fie o neînțelegere.
Bine eu--