SANTAPOLIS – MUZEUM SANTY
Mocí julu ti přikazuji, holi.
Přileť blíže!
A to hned!
To je ale zábavné, což? Žertoval jsem.
Co teď?
Vůbec jsme se nepohli.
Už je to tři měsíce a magie se ti nevrací.
Ne, teď sebou cukla.
Ani omylem! Nejsme o nic blíž zničení nepřátel,
než když jsme se v tomhle smutném očistci probudili.
Sedával jsem na ledovém trůnu,
a teď spočívám zadnicí na pytli.
Ale magie se mi vrátí.
A já se pomstím, stejně jako přivolám svou hůl!
Jako svou hůl!
Svou hůl!
Hůl.
Proč nás pozval sem místo do jídelny?
Tak to netuším.
Jupí.
Noeli, vypadá to famózně.
Pochvala šéfkuchaři.
Proto jsem sem nechtěl chodit.
- Noeli, jsi v pořádku, zlatíčko? - Nikdy mi nebylo líp.
Snídám se svými třemi nejmilejšími lidmi.
Co vy, paní Clausová?
Dobré. Mám spoustu práce.
Vyšetřování louskáčka mi zabírá většinu času.
A jak to jde?
Víme, že už není v Norsku.
A naše zdroje kontrolují další části světa, ale zatím nic.
Nemluvme o práci.
Fajn, ale pokročil jsem s Calovým výcvikem se saněmi.
Už neomdlévá?
Ne, pořád při pohledu na saně omdlévá. Ale vím, jak ho zbavit strachu z výšek.
Zlobí se kvůli tomu?
Hrozně.
Kéž by tu byla Riley.
- Zítra má narozeniny. - Hezké.
Asi jí napíšu báseň nebo píseň.
Kde bereš inspiraci, když píšeš básně a písně pro mámu?
Z knih, filmů a obalů od čokolády.
Nevím. Dost povídání. Jedeme.
- Já jsem připravený. - Bezva.
Pamatuješ si to?
- Otěže mezi prsty. - Jo.
CAL VÝCVIK NA SANTU
Přesně jak jsme trénovali. Musíš si zvyknout na vánice.
K těm při létání dochází.
- Ještěže nefunguje stroj na blesky. - Na co?
Musíš vnímat převládající vítr, jasný?
Převládající vítr. Vnímej ho. No tak.
- Vnímám ho. Jo. - Jo.
A pamatuj, deset kilometrů pod tebou na tebe čekají všechny děti na světě.
Podívej se tam. Ahoj, děti. Deset kilometrů…
Pro lásku svatého Mikuláše, copak mám dávat na skládací židli kolečka?
SANTA CLAUSOVI
KAPITOLA DEVÁTÁ: ŽÁDNÁ MAGIE U VEČEŘE
Bim, bam. Je čarodějnice doma?
Ne.
Sandro?
- Ahoj. Dobře. - Promiň.
La Befana mě učí, jak vypnout hlasy zvířat.
A jak to jde?
Skvěle. Neslyším ani toho pavouka, co máš na rameni.
Ne!
- Mami. - Promiň.
Pořád jsi teď s La Befanou, tak co někdy strávit den spolu?
Můžeš přijít na okrsek.
V tom případu louskáčka by se mi hodil nový pár očí.
Já s Garym nemáme ani dva.
Mami, mám plno práce s kouzly.
Ale třeba někdy jindy.
Jasně. Ozvu se.
- Bezva. - Za hodinu nebo…
- Dám ti vědět. - Jo.
Ne. Ty mi dej vědět.
Prostě mi dej vědět.
To je dobré.
Zavři dveře, prosím.
Jo.
Co to děláme?
Měli bychom plánovat pomstu, když tu ten hlupák Kris není.
Klídek.
Celý týden shání levnější zásoby pro Santapolis.
Říká tomu „lov na slevy“.
Ten hňup si ani nepřibalil kuš.
Třeba nás inspiruje číška.
Judyina HORKÁ ČOKOLÁDA
Vítejte v Santapolis. Do horké čokolády tu přidáváme magii ze Severního pólu.
Magii ze Severního pólu?
To je ono.
Když se dostaneme domů, magie Severního pólu mi vrátí moc.
Co je to za pomyje, krčmářko?
Nechávám Granko na slunci.
Mám tajný recept, ale museli jsme snížit náklady.
Vaše hanba je u nás v bezpečí.
Máš ráda žužu?
Nenávidím ho.
Dost hloupostí. Jak se v těchto dobách přesouváte z místa na místo?
Spolujízdou.
Spolujízdou?
PARKOVIŠTĚ
- Dobrý den. Zastavte. - Dobrý den.
Proč nás nikdo nechce vzít,
i když máme na cestu vlastní zásoby?
Ty!
Dobrý den!
RODINNÉ HLEDÁNÍ VAJÍČEK
Jsou skoro Velikonoce.
Olgo, drahoušku, mám pro tebe úkol.
Ahoj, Carol.
Tady jsem, zlato.
Mám špatnou zprávu.
Asi jsem s tréninkem Cala narazil.
I když… abys narazila, musíš se pohnout.
Takže…
Ahoj!
Proč vypadáš jako Alice Cooper?
Snažíš se sblížit se Sandrou. Chápu.
Tráví veškerý čas s La Befanou.
- Není to zdravé. - Žárlíš, miláčku?
Cože? Ne.
La Befana je jako super teta. Mělas někdy super tetu?
Jo. Louise.
- Tak vidíš. - Neměla mě ráda.
My měli tetu Tinu.
Se ségrou jsme ji milovali, protože nás brala do kina.
Někdy i na tři filmy.
Třikrát nás tam protáhla a pak nám udělala popcornový salát…
Má to pointu?
Jo. Ségra ráda trávila čas s tetou, ale ne s mámou.
A co se stalo?
Máma a ségra si nikdy nerozuměly.
Ale ségra milovala tetu Tinu, až dokud nezemřela.
Scotte?
S tvou situací to asi nesouvisí.
Je to jen historka.
Prostě je to jen historka.
Jo.
Páni.
Jak ordinérní.
Tady je náš lístek domů.
Výborně. Teď tu knihu.
Přivolej poryv větru.
Pěkné.
Pomalu otáčej stránkami.
Počkat. Co je přeměňovací kouzlo?
Použij mozek, malá pastina.
Je to kouzlo, které přemění věc na jinou.
Můžu se ho naučit?
V žádném případě.
Přeměny jsou vysoce nebezpečné.
Velmi pokročilé.
Nebojím se. Zvládnu to.
Možná za dva roky.
Za dva roky? To už budu stará.
Taková jsou pravidla magie.
Teď si procvičíme zaříkávání.
Chtěl jsem ho najít, ne svázat. Aspoň mu vyndej roubík.
Takhle se ke starým přátelům nechováme.
Byli jste přátelé?
Macecha mě chce zaživa uvařit, aby její syn hodiny zdědil.
Ne, vskutku, pane Winstone, kaši já opravdu nerad.
Ta píseň válí. Připojte se.
Žádný roubík?
Bývala s tebou legrace.
Nevím, z jaké koupelny ten roubík máš, ale je nechutnej.
A ty jsi nechutný terpaslík.
Žádné „e“ tam není a ty to víš.
- Magnus Antas se vrátil. - Ano.
Jsi děsivější, než si pamatuju.
Ano.
Ale já nezapomněl,
jak jsi mě spolu s ostatními pohádkovými postavami zradil.
Já s tím neměl nic společného.
A existuje i velikonoční králík.
Nevím, proč chceš zrovna mě. Jen rozdávám vejce.
Nevěřím ti, jsi mazaný jako zajíc.
Ne, mazaný jako liška.
- Určitě je to „mazaný jako zajíc“. - Liška.
- Jako zajíc. - Ne, mazaný jako liška.
Ne. Určitě zajíc.
- Říká se liška. - U nás se říkával zajíc.
- V mé domovině… - Oba sklapněte!
Vezmi nás na Severní pól, králíku.
I já tě zdravím. A šetři dech.
Santovi Scottovi bych v životě neublížil.
To se nestane.
Scott. Jak nedůstojné jméno.
Jednoslabičné.
Ubohé.
Je to báječný, veselý Santa.
O tom ty a ten tvůj poskok nic nevíte.
Poskok? Já ti ukážu poskoka?
Proč jsi mě kopla do nohy?
Ta mě živí.
Ticho! Musíš nás svou magií dostat na Severní pól.
Ani nápad, Šílený Santo.
Šílený Santa!
To jméno!
Šílený Santa.
Proč louskáš prsty?
- Co se děje? - Uvidíš.
Kam to jde?
Ne.
Vykrmíme si králíka.
Žužu kachničky ne.
Všechny je sníš.
Jsi zrůda.
Nikdy se neměly jíst.
Měly být na ozdobu.
Ne!
Tak je to venku.
Jsem pro tátu zklamáním.
Ale prosím tě.
Vybral tě, aby ses stal Santou.
Ani neumím řídit saně.
Až pohádkové postavy uvidí, jak jsem špatný, bude tátovi trapně.
Chceš být vůbec Santa?
Co by ne? Riley se ta vesta děsně líbí.
A jestli uspěju, bude táta šťastnej.
Takže to děláš pro všechny ostatní?
Ne, to ne.
Líbí se mi…
Nějak ti došla slova, ne?
Vesta se nosí ve spoustě profesí.
Mysli na to, jestli ti tohle nevyjde.
Mají ji třeba strážníci u přechodu.
Louskáčka mnohokrát prodali a šel z ruky do ruky.
Procestoval celou Evropu a možná skončil v Americe.
Promiň. Cos říkal?
Haló? Louskáček?
Donutila jste mě dělat mou práci.
Bezva. Ukážeš mi kamery u srubu La Befany?
Já věděl, že vám vleze na mozek.
To ona dělává.
Ahoj.
Sledovalas naši dceru?
- Ne. - Ano.
Fajn.
Ano. Mám o ni starost.
Skoro La Befanu neznáme a ona s ní tráví veškerý čas.
To máš asi pravdu.
Díky, že jsi na mé straně.
Víš co? Pozveme ji na večeři.
- Cože? - Abychom ji poznali.
Nebo vyvádíš, protože žárlíš?
Ne. Večeře bude fajn.
V kolik?
- Udělám si volno. - Ty běž domů a počkej, až ti zavolám.
- Přestaň. - Půjčíš mi jetpack?
To záleží.
Chceš svého syna poslat na oběžnou dráhu, aby se přestal bát výšek?
Tak asi nic.
Buď na Cala hodný.
Řekni mu, že ho máš rád.
- Zkusils to? - Zlato, já…
Mně to nikdy nikdo neřekl.
To je vidět.
Prosím.
Pořád se dají použít jako ozdoba.
A jéje. Bolí tě bříško?
Vážně to vypadlo z jeho…
Jo!
Na jeho ozbrojená vejce jsem zapomněl.
Jo!
Králík se loučí
- Kam zmizel? - Je mi dobře.
Snad vám chutná. Nevím jistě, co máte ráda.
Jím jenom polévky.
Máme… Děkuju.
Tátu zdrželi, takže se nebude moct připojit.
Přerazím ho.
Slečno… Paní La Befano,
na čem se Sandrou pracujete?
Mami, je to složitý.
Mimo jiné cvičíme telekinezi.
A musím podotknout, že Sandie už dávno nestíná fíkusy.
Pardon. Proč se smějeme?
To bys tam musela být.
Slečno Befano, podáte mi sůl?
Ale jistě.
Počkej.
- Sleduj. - Co?
Cvičilas.
- Že je to super? - Co?
Tak jo. Vážení, něco…
Něco vám ukážu.
Dobře.
Jen počkejte. Obvykle je to super. Je to super.
Děsně super. A…
Fakt bezva, mami.
- Jo. - I já mám schopnosti.
Díky santovským schopnostem vím, co kdo chce.
Mám to.
Ten steak vám přijde nijaký a bez chuti.
Tak jo! Už žádná magie u stolu!
Omlouvám se.
Proto mě na podobné věci nikdy nezvou.
Ne. Fakt pěkný, mami.
Ona může odejít?
Promiňte mi ten křik.
Je to hloupé, ale asi žárlím, že si vás Sandra tak oblíbila.
Paní Clausová žárlí na La Befanu?
Ale vždyť jste tak blonďatá.
Proč bych neměla žárlit? Žijete v záhadném a krásném srubu.
A ovládáte magii.
A máte krásný, melodický, zpěvavý hlas a…
To je přízvuk. Jsem z Itálie.
Vážně skvělý.
Přijde mi, že mě nahrazujete.
Ne. To ne.
Dívka čas od času potřebuje učitelku,
ale dcera svou matku potřebuje vždy.
A navíc nechci být máma.
Vypadá to jako dřina.
Jo, ale stojí to za to.
Co kdybyste se někdy přišla na trénink Sandie podívat?
Vážně?
- Ano. - Dobře. No páni.
Co si mám vzít na sebe?
- To, co obvykle. - Jistě.
Mám si vzít i koště?
Ne, nebudete muset uklízet.
Tady jsi.
Věděls tohle?
Oddělení dopisů.
Tahle jeskyně je tady na Severním pólu původní.
Možná proto sem tak rád chodím. Vždy se tu uvolním.
Copak děláš?
Nic. Jen někomu odepisuju.
To je milé.
My ale na dopisy neodpovídáme. Není to obousměrný systém.
Pracujeme na tom, aby se věci daly posílat zpátky, ale má to mouchy.
- Jaké? - Všechno exploduje.
Au.
Počkej. Jak se sem pošta vůbec dostává?
Děti posílají dopisy Santa Clausovi.
Pro Santu Clause Severní pól
Dítě musí na dopis napsat, že je pro Santu.
Vlastně je to docela složité.
Pak ho musí poslat.
Nakonec ho magie doručí sem tou vířivou bránou nahoře.
Ty jo.
- Jdeme zase trénovat? - Ne. Dneska bychom se mohli pobavit.
Už jsi byl v řídicím středisku mimo úřední hodiny?
Ne. Jednou jsem to zkusil s falešnou průkazkou, ale poznali mě.
Jo, vždyť tu bydlíš.
Jo… hned to věděli.
Tak máš dnes šťastný den.
No páni.
Díky.
MILÝ PODVODNÍKU ZE SEVERU
TVÉ DNY JSOU SEČTENY
Odkud to je?
DOPISY PRO SANTU
Psychologická válka.
Děti tomu říkají „trollování“.
Co? Trolla by tohle nenapadlo.
Promiň. Nechtěl jsem tě urazit.
Zázvorové pivo
Tuhle jsem si schoval pro zvláštní příležitost.
Díky, Pierre.
Podívej. Ročník 1996.
Skvělý rok pro zázvorové pivo.
Snad ti bude chutnat, tati.
Je pro nás oba, ty sobí mozku.
- Vážně? - Jo.
Napij se.
- Určitě? - Jistě.
Jsi plnoletý. Je ti 18. Zvládneš to.
A navíc je tohle něco, co bys měl s tátou zažít.
Tak jo.
Jo.
To je ale dobrota.
Víš ty co? Miluju zmrzlinu.
A kdo taky ne.
Víš, že tě mám rád?
Mluvíš na to pití, nebo na mě?
No tak, Cale.
Já myslel, že jsem tě zklamal.
Horšího řidiče jsem neviděl,
ale většina lidí na tvém místě by to hned vzdala.
Ty ne. Hned jsi to zkusil znovu. Jsem na tebe moc hrdý.
Díky, tati.
Děkuju.
Já jsem na tebe taky hrdej.
Jistěže.
To je samozřejmý.
Tady jsi.
Co jsi tak šťastnej?
Táta řekl, že mě má rád. A je na mě hrdej.
To ti došlo teprve teď?
Ne. Já to věděl.
Ale on to většinou neříká.
Spíš mě jen poplácá po rameni
nebo řekne to, co říkávají trenéři ve filmech o fotbalu.
Jsi fakt jetej.
Jen žárlíš, že jsem něco jako králík.
Říká se „král“, Cale.
Ne. Já to vím, protože jsem „králík“.
Král.
- Králík. - To snad nemyslíš vážně.
Kde je Santa? Musím ho najít.
Ještě jednou hopsnu, a prasknu.
- Běž. - To se rýmuje.
Nevěděl jsem, že mám básnické střevo.
Kde je Santa? Musím mu něco říct.
Díváte se na něj. Skoro.
Jsem králík pólu.
To má být vtip?
Je k popukání.
Je mi z tebe trapně.
Mně je z tebe trapně. Nevíš, co znamená „králík“.
Mě vaše hádky nezajímají.
Musím najít vašeho otce.
Cale, králík je zvíře, ne budoucí král.
Co se to děje?
Mami, já to vysvětlím.
To jsem já. La Befana.
Cítím silnou koncentraci magie.
Kdo je tenhle chlupáček?
- Nikdo. - Velikonoční králík.
- Sandra ho přeměnila. - Ne schválně.
Jak jsi to mohla dovolit?
Určitě to nechtěla udělat.
Nechtěla… Dobře.
Provedla jsi přeměňovací kouzlo bez mého svolení?
Ne, přísahám, že ne.
Jen… jsem se naštvala a představila si králíka
a stalo se to.
To je něco úplně jiného.
Tvá magie je silnější, než jsem myslela.
- Můžeš ho přeměnit zpátky, ne? - Možná.
Zvrátit přeměnu ne vždy jde.
Tvůj trénink asi postupuje moc rychle.
Musíme se o krok vrátit.
Takže teď mám malér, protože mám moc silný schopnosti?
- Já myslela, že je to dobře. - Moc je nebezpečná věc.
Ty asi jen žárlíš, že mám silnou magii, zatímco ty si stěží zamícháš polívku.
Basta, Sandie.
- Probereme to později. - Já o tom později mluvit nechci.
Dobrá tedy.
Pojď, coniglio.
Pustíme se do práce.
Zlatíčko.
To bude dobré. Vím, že jsi to nechtěla udělat.
- Díky, že jsi na mojí straně. - Srdíčko. Jsem tvoje máma.
Vždy budu na tvé straně.
Promiň mi to.
Byla to částečně moje vina.
Částečně?
Fajn, tak hodněčně.
Nezlobím se na tebe, ale na La Befanu.
Vyletěla kvůli jedný chybě.
A taky mě mrzí, že jsem možná zkazila Velikonoce.
Jo. To je blbý.
Fakt?
Promiň, jen…
Taky je mi mizerně.
Není tohle tvůj nejlepší den v životě, protože se táta naučil vyjádřit pocity?
To jo. Taky jsem o tom napsal Riley.
Neodpověděla.
K čemu je, když je ti skvěle, když to neřekneš tomu, koho máš ráda?
Nechutný.
Prostě bych ji chtěl vidět.
Vážně chceš?
Cale, ty vidíš víry a já umím řídit saně.
Nebo se moc bojíš?
Letíme.
- Ano. - Jo.
Bože, táta nás přerazí.
236 DNÍ DO návratu Magnuse
Jakmile se před Vánoci ochranný štít kolem pólu ztenčí,
vypustíme trpaslíky.
Nazvu to „Operace msta trpasličí“.
Jaká „msta trpasličí“?
Jako ta písnička, „Svatba trpasličí“.
To je jedno.
Hrozně mě kritizuješ.
Nekritizovala bych tě, kdybys měl lepší nápady.
Čmuchám soba.
Co tady děláš?
Chtěl jsem tě překvapit.
- Co… - Všechno nejlepší!
Narozeniny jsem měla před dvěma dny. Zmeškals je.
Kamarádky došly k závěru, že jsem si svýho kanadskýho kluka vymyslela.
Cal Calvin z Calgary nezní moc přesvědčivě.
Kéž bych tam mohl být, ale měl jsem ten výcvik s tátou.
To máš furt.
Teď jsem tady.
Jo. Uprostřed noci a bez varování.
Tohle dál nejde.
Co dál nejde?
Nikdy se nevídáme, a pak se mi zjevíš v obýváku.
To nedávám.
Vynahradím ti to.
- Brzy máme ples, chlupáči. No tak. - Ne, Cale.
Já končím.
Popraš mě, ať zapomenu, že jsem tě vůbec potkala.
Ne, to nikdy neudělám.
Fajn.
Tak na tebe zapomenu sama.
To mě mrzí, kámo.
Bylo to fakt drsný.
Sobi! Jsou tu.
Určitě čekají na Santu.
Nesnáším, když rýmujeme.
Cale.
Cale!
Stejně jsem Riley nikdy neměla ráda.
Vlastně jo. A hodně. Je fakt super.
Snažím se ti zvednout náladu.
Tohle by se nestalo, kdyby táta nebyl tak posedlej tím, abych byl Santa.
Kéž bych si to nikdy nenasadil!
Tamhle je! Falešný Santa!
Mít magii, vrátil bys je na zem.
Fakt miluju, když říkáš, že už nemám magii!
Co je to?
Nevím.
Hele, hadr.
To není hadr.
Je to santovská magie.
Ano.
Cítím moc
a je to nádhera!
Co?
Inspirováno filmem SANTA CLAUS od LEA BENVENUTIHO A STEVEA RUDNICKA
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová