TÉLAPÓMÚZEUM
A Bejgliverzum által rám ruházott erőnél fogva megparancsolom, bot, hogy gyere ide!
De rögtön!
Hát nem csodás? Csak vicceltem.
Na és most?
Egy helyben toporgunk. Három hónap alatt sem nyerted vissza a varázserődet.
Legutóbb már mocorgott.
Meg se mozdult! Ugyanolyan messze vagyunk a bosszútól,
mint mikor felébredtünk ebben a siralmas purgatóriumban.
Régen jéggel borított trónuson ültem,
most pedig babzsákon pihentetem alfelem.
De vissza fog térni a varázserőm,
és közelebb kerülök a bosszúhoz, mint ahogy a bot is közelebb kerül hozzám!
Mondom, közelebb kerül!
A botom!
Bot!
Szerinted miért nem az ebédlőbe hívott minket?
Fogalmam sincs.
Hurrá!
- Istenien néz ki, Noel. - A szakácsot illeti a dicséret.
Ezért nem akartam eljönni.
- Noel, jól vagy, drágám? - Soha jobban!
Azzal a három emberrel eszem, akik számomra a legkedvesebbek.
- És te hogy vagy, Télapóné? - Jól, lefoglal a munka.
A legtöbb időmet a diótörős nyomozás viszi el.
- És hogy halad a dolog? - Tudjuk, hogy már nincs Norvégiában.
A világ minden tájáról próbálunk informálódni, de egyelőre semmi.
Hagyjuk is a munkát!
Pedig nagy áttörést értem el Cal szánkiképzésében.
- Már nem ájul el? - Dehogynem, amint meglátja a szánt.
De kitaláltam, hogy küzdheti le a tériszonyát.
Nem dühösek emiatt?
- De, nagyon. - Bár itt lenne Riley!
- Holnap lesz a szülinapja. - Jó.
Írhatnék neki verset vagy egy dalt.
Te honnan inspirálódsz, amikor anyának írsz valamit?
Könyvekből, filmekből, csokipapírokból. De elég a fecsegésből! Induljunk!
- Felőlem mehet, főnök. - Remek! Emlékszel, mit beszéltünk?
- Fond az ujjad a gyeplő köré! - Oké.
CAL TÉLAPÓKIKÉPZÉS
Ahogy gyakoroltuk! Hozzá kell szoknod a hóviharhoz.
Repülés közben lecsaphat rád. Örülj, hogy a villámgép bekrepált!
- A micsoda? - Érezned kell az uralkodó szelet.
Az nagyon fontos. Érezd!
- Érzem, persze. - Jól van.
És ne feledd, a világ összes gyereke alattad 10 000 méterrel rád vár!
Tekints le rájuk! Sziasztok, gyerekek! Tízezer…
Szent Miklós szerelmére!
Pótkereket kell raknom egy összecsukható székre?
TÉLAPUK
KILENCEDIK FEJEZET: Nincs varázslás az asztalnál
Kipp-kopp! Itthon van a boszorkány? Ez nem volt jó.
Sandra?
- Szia! - Bocsi!
Le Befana megtanít rá, hogy zárjam ki az állathangokat.
És hogy haladtok?
Remekül. Azt a pókot is alig hallom a válladon.
Ne!
- Anya! - Ne haragudj!
Mostanában sok időt töltesz La Befanával. Gondoltam, mi is csinálhatnánk valamit.
Jól jönne egy extra szempár a diótörős ügy megoldásához.
Garynek és nekem összesen másfél van.
Most lefoglalnak a bűbájok, anya. Majd talán máskor.
Persze, visszajövök.
- Rendben. - Egy óra múlva?
- Majd szólok. - Jó.
Majd szólj!
Csak szólj! Semmi gond.
Ajtót csukd be, légyszi!
Hogyne.
Mit csinálunk? A bosszúnkat kéne forralni, míg az az oktondi Kris nincs itt.
Nyugi!
Egész héten kevésbé drága felszerelés után kutat Télapófalva számára.
Akcióvadászatnak hívja, de a bumburnyák még íjat sem vitt!
Mit szólnál egy italhoz?
Judy-féle FORRÓ CSOKI
Üdv Télapófalván, ahol a forró csokit északi-sarki varázslattal fűszerezzük!
Északi-sarki varázslattal? Ez az!
Ha hazajutunk, az Északi-sark varázshatása helyreállítja az erőmet.
Csaposlány, mi ez a lötty?
Ez maradjon köztünk, de napon kint hagyott csokiital!
Régen saját receptet használtam, de most spórolni kell.
Megőrizzük szégyenteljes titkod.
Bejön a mályvacukor?
Nem, förtelmes.
Elég a bohóckodásból! Hogy lehet manapság eljutni egyik helyről a másikra?
- Telekocsival. - Telekocsival?
TÉLAPÓMEGÁLLÓ
- Hahó! Itt vagyunk! - Helló!
Senki nem akarja, hogy tele legyen a kocsija? Pedig még eleségünk is van!
- Te ott! - Hahó!
HÚSVÉTITOJÁS-VADÁSZAT
Nemsokára húsvét.
Olga drágám, azt hiszem, van számodra egy feladatom.
- Carol! - Itt vagyok, kedvesem!
Rossz hírem van. Falba ütköztem Cal kiképzésénél.
Habár ahhoz el is kellett volna indulnunk.
Szóval… Azta!
Miért nézel ki úgy, mint Alice Cooper?
Próbálsz közelebb kerülni Sandrához, értem.
Folyton La Befanával van.
- Ez nem egészséges. - Féltékeny vagy?
Micsoda? Dehogy!
Le Befana olyan, mint egy menő nagynéni. Volt olyanod?
Igen, Louise néni.
- Na tessék! - Sosem kedvelt engem.
Nekünk Tina nénink volt. A húgommal imádtuk őt, mert elvitt minket moziba.
Néha három matinéra is elmentünk, és popcornsalátát csinált…
Mit akarsz ezzel mondani?
A húgom imádott Tina nénivel lenni, de az anyám nem.
Oké, és mi történt?
Az anyám és a húgom sosem értettek egyet semmiben.
De a húgom minden Tina nénivel eltöltött percet imádott, míg meg nem halt.
Scott?
Ennek semmi köze a te helyzetedhez.
Csak egy egyszerű történet. Pont, mint bármi más.
- Hát igen. - Ejha!
Közönséges!
Megvan, hogy jutunk haza.
Pompás! Jöhet a könyv!
Idézz meg egy fuvallatot!
Remek! Lapozz szép lassan!
Várjunk csak! Mi az az átváltoztató bűbáj?
Használd az agyad, kis pastinám! Olyan bűbáj, amivel átváltoztathatsz valamit.
- Megtanulhatom? - Biztos, hogy nem.
Az átváltoztatás rendkívül veszélyes.
- Erősen haladó szint. - Nem tartok tőle. Képes vagyok rá.
- Majd talán két év múlva. - Két év múlva? Akkor már öreg leszek.
Ezek a mágia szabályai.
Most a varázsigéket fogjuk gyakorolni.
Azt mondtam, keresd meg, nem azt, hogy kötözd meg!
Legalább a szája legyen szabadon! Nem így bánunk a régi barátainkkal.
Ti barátok voltatok?
A mostohaanyám meg akar főzni Hogy a fia örökölje az órát
Az az igazság, Winston uram Hogy nem szeretem a zabkását
Fergeteges ez a dal! Mindenki szálljon be!
Szájpecek nélkül? Régen jó fej voltál.
Nem tudom, melyik vécéből szedted azt a szájpecket, de undorító!
- Te pedig undorító kis „nóm” vagy! - Te is tudod, hogy „g” betűvel mondják.
- Szóval visszatértél. - Bizony.
Még ijesztőbb lettél.
Ahogy mondod.
De ne hidd, hogy elfelejtettem, hogy elárultál a többi Legendással együtt!
Nekem ahhoz semmi közöm nem volt. Tudod, hogy létezik Húsvéti Patkány is.
Én csak tojásokat osztogatok, mire kellek?
Nem hiszek neked, mert ravasz vagy, mint a nyuszi.
Ravasz, mint a róka.
- Szerintem nyuszi. - Nem, róka.
- Mint a nyuszi. - Mint a róka.
Nem, nyuszi lesz az.
- Rókával mondják. - Felénk nyuszival!
- Felénk meg… - Fogjátok be!
Vigyél minket az Északi-sarkra, nyúl!
Üdv neked is! De kár a gőzért. Soha, de soha nem ártanék Scott Télapónak.
- Esélytelen. - Scott. Micsoda méltatlan név!
- Egy szótag az egész. Szánalmas! - Csodálatos, víg kedélyű Télapó.
De ez számodra és a kis csatlósod számára teljesen ismeretlen.
Csatlós? Lesz itt mindjárt csatt!
Miért rúgtál rugón? Ez a lényegi részem!
Csendet! A varázserőd segíthet nekünk visszajutni az Északi-sarkra.
- Álmodozz csak, Őrült Télapó! - Őrült Télapó!
Ez a név! Őrült Télapó.
- Mi volt ez a csettintés? Mi történik? - Mindjárt meglátod.
Ő meg hova megy?
- Ne! - Nyuszitömés!
- Csak mályvacukrot ne! - Szépen befalod mindet!
Igazi szörnyeteg vagy!
A mályvacukor nem étel! Maximum térkitöltő anyag!
Ne!
Immáron hivatalos.
Csalódást okoztam az apánknak.
Ugyan már! Téged választott ki a következő Télapónak.
Még a szánnal sem tudok repülni.
Amikor a Legendások ezt megtudják, apa elsüllyed szégyenében.
- Akarsz egyáltalán Télapó lenni? - Miért ne akarnék?
Riley-nak tetszik a mellény.
Ha egyszer sikerül, apa nagyon boldog lesz.
Szóval csak mások kedvéért csinálod?
Nem, dehogy. Szeretem, hogy…
Kifogytál a szavakból, mi?
Egy csomó más munka van, amihez viselhetsz mellényt.
Ha ez nem jön össze, mással is próbálkozhatsz.
Lehetnél gyalogosátkelőhely-őr.
A diótörő kézről kézre járt gyűjtők, dílerek
és szélhámosok között szerte Európában, de végül Amerikában köthetett ki.
Bocs, micsoda?
Hahó! A diótörőről beszélek. A munkámat végzem, mert kényszerítettél rá.
Remek. Megkaphatnám a La Befana házát pásztázó kamerák felvételeit?
Tudtam! Beférkőzött a fejedbe. Ez az ő módszere.
Szia!
Megfigyelted a lányunkat?
- Nem. - De igen.
Jól van, igen. De csak mert aggódom miatta.
Alig ismerjük La Befanát, és minden idejét vele tölti.
- Igen, igazad van. - Köszi, hogy támogatsz!
Hívjuk meg vacsorázni!
- Micsoda? - Hogy jobban megismerjük.
- Hacsak nem vagy féltékeny. - Nem, jó lesz a vacsora.
Mikor? Szabaddá teszem magam.
Én hazamennék, és várnám a hívást.
- Ne már! - Kölcsönkérhetek egy hátirakétát?
Attól függ.
Föld körüli pályára állítod a fiunkat, hogy leküzdje a tériszonyát?
Hagyjuk inkább!
Ne hajtsd ennyire Calt! Mondd el neki, hogy szereted!
- Ezt próbáltad már? - Drágám, én…
- Nekem még senki nem mondta, hogy szeret. - Ezen nem lepődtem meg.
Könyörgök! Ezzel ablakot lehet szigetelni!
Csak nem fáj a pocakod?
Ez most kipottyant a…
- Bizony! - El is feledkeztem a tojásfegyveréről.
Ez az!
Nyuszi, hopp!
- Hova tűnt? - Jól vagyok.
Remélem, ez megfelel. Nem igazán tudtam, mit szeretsz.
Csak levest eszem.
Van még… Köszönöm!
Apátoknak dolga akadt, ezért nem tud itt lenni velünk.
Meg fogom ölni.
Szóval, Miss La Befana, mivel foglalatoskodtatok Sandrával?
Ez bonyolult, anya.
Többek között a telekinézist gyakoroltuk.
Meg kell mondanom, Sandie sokat fejlődött a fikuszok lefejezése óta.
- Elnézést, min nevetünk? - Nem voltál ott.
- Miss Befana, ideadná a sót? - Hogyne.
- Várj! Ezt figyeld! - Mi?
Látom, gyakoroltál.
- Menő, mi? - Mi van?
Jól van, én is tudok ezt-azt.
Oké.
Jól van.
- Egy pillanat! Nagyon jó lesz. - Tényleg jó.
- Bizony, ráadásul… - Szép volt, anya!
- Igen. - Én is beszállnék.
A Télapó-erőmmel pontosan meg tudom mondani, hogy ki mit akar.
Meg is van. Most azt gondolja, hogy a steak íztelen.
Nincs varázslás az asztalnál!
Sajnálom.
Nem véletlenül nem szoktak meghívni ilyen alkalmakra.
Ezt jól megcsináltad, anya.
Ő bezzeg elmehet?
Elnézést a kiabálásért!
Tudom, butaság,
de azt hiszem, féltékeny vagyok, mert Sandra annyira kedvel téged.
Télapóné féltékeny La Befanára?
- Hisz szőke vagy! - Miért ne lennék féltékeny?
Egy misztikus és csodás faházban élsz, varázserőd van,
és a hangod is olyan gyönyörű, melodikus és dallamos…
- Az csak az olasz akcentusom. - Nagyon menő.
Úgy éreztem, átveszed a helyemet.
Ugyan, dehogy!
Egy lánynak időről időre szüksége lehet egy tanárra,
de az anyjára örökké szüksége lesz.
Amúgy se szeretnék anya lenni. Nagyon nehéz feladatnak tűnik.
Az is, de megéri.
Egyszer eljöhetnél megnézni, hogy gyakorol Sandie.
Tényleg?
- Persze. - Rendben.
Mit vegyek fel?
- Hétköznapi ruhát. - Hogyne.
- Vigyek seprűt? - Nem, nem kell majd takarítanod.
Hát itt vagy!
Mondjak valami frankót? Ez itt a Levélrészleg.
Eredetileg is ezt a barlangot használták itt az Északi-sarkon.
Talán ezért szeretek ide jönni. Megnyugtat.
- Mit csinálsz? - Csak visszaírok valakinek.
Ez kedves tőled, de mi nem szoktunk levelekre válaszolni.
Nem oda-vissza megy.
Próbáljuk megoldani, hogy vissza tudjunk küldeni dolgokat, de küszködünk vele.
- Miért? - Minden felrobban.
- Hogy kerülnek ide egyáltalán a levelek? - A gyerekek levelet írnak a Télapónak.
Télapónak Északi-sark
Először is, rá kell írniuk, hogy „Télapónak”.
Igazából eléggé bonyolult.
Aztán fel kell adniuk.
Végül a varázslat segítségével azon az örvényen keresztül ér ide.
Ez igen!
Akkor folytatjuk a kiképzést?
Csinálhatnánk valami izgalmasabbat.
Jártál már az Irányítóközpontban záróra után?
Nem. Egyszer próbáltam bejutni hamis igazolvánnyal, de rögtön felismertek.
- Mivel itt élsz. - Igen, azonnal lebuktam.
- Ma este lesz rá alkalmad. - Azta! Köszi!
KEDVES ÉSZAKI SZÉLHÁMOS
A NAPJAID MEG VANNAK SZÁMLÁLVA
Téged ki küldött?
LEVÉL A TÉLAPÓNAK
Mentális hadviselés. A gyerekek trollkodásnak hívják.
Micsoda? Egy trollnak ez sosem jutna eszébe.
Bocsánat, nem sértésnek szántam.
Gyökérsör
Különleges alkalomra tartogattam ezt az üveget.
Köszönöm, Pierre! Nézd csak! 1996-os. Remek évjárat.
- Egészségedre, apa! - Te is iszol, téleszű!
- Tényleg? - Persze. Kóstold csak meg!
- Biztos? - Hogyne. Elmúltál 18, nyugodtan ihatsz!
Ez amúgy is fontos pillanat egy apa-fia kapcsolatban.
- Rendben. - Ez az!
Ez már döfi!
Nagyon szeretem a jégkrémet.
Mint mindenki. Ugye tudod, hogy szeretlek?
- A jégkrémhez beszélsz, vagy hozzám? - Ugyan már, Cal!
Azt hittem, csalódtál bennem.
Nálad rosszabb sofőrt még nem láttam, de a legtöbben már rég feladták volna.
De te inkább újra megpróbáltad. Ezért büszke vagyok rád.
Kösz, apa! Köszönöm!
- Én is büszke vagyok rád. - Még szép!
Ez sosem volt kérdés.
Megvagy!
Minek örülsz ennyire?
Apa azt mondta, hogy szeret engem, és büszke rám.
- Erre csak most jöttél rá? - Nem, tudtam én.
Csak általában nem mondja ki. Maximum azt, hogy „ügyes fiú”.
Vagy amit az edzők mondanak a focis filmekben.
Fura vagy.
Csak irigykedsz, mert én vagyok a trónökrös.
Az trónörökös, Cal.
Dehogy. Én már csak tudom, mert én vagyok az ökrös.
Örökös.
- Ökrös. - Ugye csak viccelsz?
Hol van a Télapó? Meg kell találnom! Ha még egyet ugrok, kibukok.
- Menj! - Ez rímelt.
Egy költő veszett el bennem, amiről nem is tudtam.
- Hol van a Télapó? Beszélnem kell vele. - Én vagyok az. Vagyis majd leszek.
Én vagyok a trónökrös.
Ez vicc akart lenni? Frenetikus!
Olyan ciki vagy!
Én? Te nem tudod, mit jelent az „ökrös”.
Nem a bohóckodásotok miatt jöttem. Az apátokkal kell beszélnem.
Cal, az ökrös az, akinek ökre van!
Mi folyik itt, gyerekek?
Meg tudom magyarázni, anya.
Megérkezett La Befana! Nagyon erős varázskoncentrációt érzek.
Ki ez a kis bolyhos-lompos?
- Senki. - A Húsvéti Nyuszi.
- Sandra nyúllá változtatta. - Nem direkt.
- Hogy hagyhattad, hogy ez történjen? - Biztos nem szándékosan csinálta.
Nem akarta… Oké.
Átváltoztató bűbájt alkalmaztál az engedélyem nélkül?
Esküszöm, hogy nem!
Dühös voltam, elképzeltem egy nyuszit, és egyszer csak megtörtént.
Ez valami egészen rendkívüli.
Erősebb a varázserőd, mint gondoltam.
Vissza tudod változtatni, ugye?
Talán. De arra sosincs garancia, hogy sikerül.
Attól tartok, túl gyorsan haladtunk a trenírozásoddal,
úgyhogy talán az lesz a legjobb, ha visszább veszünk.
Azért kerülök bajba, mert túl nagy erővel rendelkezem?
- Azt hittem, ez jó dolog. - Az erő veszélyes lehet.
Csak féltékeny vagy az erőmre, mert te a levesedet is alig bírod megkavarni.
Basta, Sandie!
- Később megbeszéljük. - Nem akarok róla beszélni.
Ám legyen!
Gyere, coniglio! Lássunk munkához!
Drágám! Nem lesz semmi baj. Tudom, hogy nem direkt csináltad.
- Köszi, hogy mellettem állsz! - Hisz az édesanyád vagyok.
Mindig melletted fogok állni.
Bocs a korábbiért!
Részben az én hibám volt.
- Részben? - Oké, egészben.
Nem rád haragszom, hanem La Befanára. Teljesen kiakadt egyetlen baklövés miatt.
Ráadásul lehet, hogy tönkretettem a húsvétot.
- Igen, az gáz. - Komolyan?
Bocsi, csak…
- Én is rosszul érzem magam. - Azt hittem, ez életed legjobb napja,
mert apa szavakba tudta önteni az érzéseit.
Igen, és küldtem is egy üzenetet Riley-nak, de válaszra sem méltatott.
Így mi értelme, ha nem oszthatod meg azzal, akit szeretsz?
- Undi. - Bár láthatnám!
Szeretnéd?
Cal, te látod az örvényeket, én pedig tudok szánt vezetni.
Hacsak nem félsz.
Menjünk!
- Ez az! - Rajta!
Apa ki fog nyírni minket.
MÉG 236 NAP
Amint a védőpajzs elvékonyodik az Északi-sark körül karácsony előtt,
mehet is a gnómtámadás.
Úgy hívom, hogy „Gnómok reformok művelet”.
- „Gnómok” vagy „reformok”? - A kettó együtt. Szójáték.
Hagyjuk inkább! Kritizálni azt tudsz.
Talán nem kritizálnálak, ha jobb ötleteid lennének.
Rénszarvasszag!
- Mit keresel itt? - Meg akartalak lepni.
- Mi… - Isten éltessen!
Két napja volt a szülinapom, lekésted.
A barátaim pedig elkönyvelték, hogy csak bekamuztam a kanadai pasimat.
Cal Calvin Calgaryből nem volt túl meggyőző.
Bár ott lehettem volna, de apával volt dolgom.
- Mindig vele van dolgod. - De most itt vagyok.
Igen, felbukkantál az éjszaka kellős közepén.
- Ez nekem nem megy. - Micsoda?
Alig látjuk egymást, aztán egyszer csak megjelensz itt.
- Ez nekem túl sok. - Kárpótollak.
- Mindjárt itt a bál, Pihe. - Nem, Cal.
Végeztünk.
Hints be porral, hogy teljesen elfelejtselek!
Sosem foglak behinteni.
Hát jó.
Akkor magamtól felejtelek el.
Sajnálom, bratyó.
Ez kemény volt.
- A rénszarvasok itt vannak erre. - Télapó sem lehet messze.
Hülye rímek!
Cal!
Nekem amúgy se volt soha szimpatikus Riley.
Igazából kedveltem. Nagyon jó fej volt. Csak vigasztalni akartalak.
Ez nem történt volna meg, ha apa nem erőlteti ennyire, hogy én legyek a Télapó.
Bár sose vettem volna ezt fel!
Ott van! Csaló Télapó!
- Kár, hogy nincs varázserőd. - Igen, előszeretettel emlegeted.
- Az meg mi? - Nem tudom.
Mi ez a gönc?
Ez nem gönc. Ez Télapó-varázslat.
Ez az! Érzem is az erőt.
Egész egyszerűen csodálatos!
Micsoda?
A TÉLAPU című film karakterei alapján
A feliratot fordította: Fekete Márk