Mami!
Tátovi se asi něco stalo.
Cože? Ne! To by mi někdo řekl.
KÓD POSYPKA
- Santa je zraněný! - Slyšíte?
- Co budeme dělat? - Uklidněte se!
Santo, slyšíte mě? Santo?
- Noeli? - Co se děje?
Máme kód posypka.
Díkybohu! Já myslela, že je to špatné.
To znamená, že je Santa zraněný.
- Cože? - Je po Vánocích!
Proč se to jmenuje tak roztomile?
Rozbijte v případě nouze
Santa klauzule Paní Clausová – Úniková klauzule
Vážně je konec?
Nestihl jsem udělat tolik věcí.
Nestrávil jsem Vánoce s rodinou.
Snad se Carol znovu nevdá.
Santo, promiňte mi, co udělám.
Vzbuďte se!
Proč křičíš?
Když můj nejlepší přítel leží na zemi a 15 minut nereaguje, křičím!
Roztrhl se mi pytel?
Ne, pořád je na střeše.
Dobře.
Pojďme, ale nikomu neříkej, že jsem spadl ze střechy.
Jasně. Nikomu, až na Betty.
Ani Betty. Nikomu.
Jo. Neřeknu to živé duši, až na paní Clausovou...
Ani paní Clausové.
- A Betty. - Ani Betty.
- Doktorce Martinové. - Ne. Ani doktorce. Nikomu.
Ne! Přestaňte s těmi bublinami!
Došlo k nehodě. Panebože. To ne!
Schovejte dort! Zpátky!
Všichni klid!
Došlo k nehodě, ale nepanikařte!
10 228 DNÍ BEZ NEHODY
Říkám, ať nepanikaříte, ale panikařím!
Tak jo, všichni tudy!
Udělejte jim místo.
Šup! Tudy. Jdeme...
Scotte! Zase jsme se hrozně báli.
Prosím tě. Myslíš kvůli dnešku?
- Jo. - Vždyť mě znáš.
Nejlepší showman na světě.
Jen jsem si ze všech utahoval.
Měli bychom slavit. Kde je všechna hudba a veselí?
- Co se tam stalo? - O nic nešlo.
Nic to nebylo, Beruško.
Všechno bylo eňo ňůňo.
Špígl nygl.
Tip ťop.
Klíďo píďo.
Brnkačka.
Leháro.
Pohodička.
- Noeli. - Neprozradím to.
Tak jí to řekni.
- Santa spadl ze střechy! - Ale Scotte.
Byla to hrůza! Proběhl mi život před očima.
Santa v něm byl víc než ty.
Nikdy neřekl „mám tě rád“, ale já to poznal.
Promiň, že jsem ti lhal!
Musíme něco probrat mezi čtyřma očima.
- Už lepší? - Ne.
Podej mi brýle na čtení. Kde jsou?
Máte je na nose.
Už lepší?
Jo, to je ono.
Seuss-uses. Klauzule Seuss-uses?
Klauzule Secessus
Co to u zelených vajíček se šunkou je?
- Ne „seuss-uses“, ale „secessus“. - Seuss-saze.
- Secessus. - Seus-sysel.
- Secessus! - Zdravíčko.
To je v latině „důchod“, tedy že hodíte flintu do žita,
- vzdáte to, už nebudete Santa... - Chápu.
...a čas budete trávit křičením na telku.
Jo, vím, co je důchod. Proč se na tohle dívám?
Četl jste drobný tisk?
Na to není lupa dost velká.
Zkrátka a dobře, je to dodatek k Santa klauzuli,
který umožňuje Santovi skončit,
pokud už svou práci nedokáže vykonávat a/nebo ji dělat nechce.
Takže... bych už nebyl Santa?
SANTA CLAUSOVI
KAPITOLA DRUHÁ KLAUZULE SECESSUS
Věřila bys tomu, že Betty navrhla, ať jdu do důchodu?
Santa? Důchod? Dokážeš si to představit?
Ty se balíš?
Ne! Jen se dívám, jestli tu mám věci z doby, než jsem se stala paní Clausovou.
Takže odejdeme do důchodu.
Budeme žít v karavanu.
To je slabota proti tomu, čím jsem jezdil posledních 29 let.
Ale no tak. Mám to tu ráda. Opravdu.
Ale někdy si myslím, že by bylo fajn vyzkoušet něco nového.
Rozpustit si vlasy. Doslova.
Vím proč. Jako paní Clausová si tu přijdeš přehlížená. Chápu to.
Ale vezmi si, na kolika plechovkách byla tvá krásná tvář.
Jako na tamté?
- Jo. - Jo? Dobře.
Takže takhle mě vnímají.
Jako baculatou, bez osobnosti a kouzla
a nudnou, ale přesto komickou.
Tomu sobovi se ta spodnička fakt líbí.
Neříkám, že chci odejít,
ale včerejší noc mi otevřela oči.
Spadl jsi ze střechy a to se mi nelíbilo.
- Nelíbilo se ti to? - Ne.
Spadl jsem na rozstřikovač.
Loni i letos se stalo něco špatného.
Děti se strachují. I Calovi došlo, že se něco stalo.
- Calovi? - Jo.
Něco mu došlo?
Tomu ani nedochází, že neustále nosí pyžamo.
Já vím. Měl prostě pocit.
To je zvláštní.
Počkej. Zapomněl jsem.
- Dobře. - Mám děti.
To ses praštil tak silně?
Asi vím, jak najít nového Santu, aniž bych odsud musel odejít.
Musím to říct Betty.
Scotte! Pořád jsi v pyžamu!
Tak dobře!
To je fuk.
Hej, Betty.
Jsi tam? Ahoj.
Santo, jste v pyžamu.
Chápu.
Chceš říct, že jsem senilní. Takhle mě donutíš odejít do důchodu.
Nenutím vás. Jen jsem poukázala, že je to možné.
Je to lepší, než abyste měl nehodu.
Takže rána z milosti?
Všiml jsem si, jak se na mě díváš.
Prostě mám takový pohled. Prý je zneklidňující.
Hele, neříkám, že odejdu do důchodu.
Víc než zahradničení nesnáším jen zahradní trpaslíky.
Trpaslíci.
Ale jak by to čistě teoreticky probíhalo?
Klauzule Secessus stipuluje,
že můžete odstoupit, jakmile dokončíte svou misi.
Pokud mou misí bylo být úžasný, mám splněno.
A vyberete řádného následníka.
Takže klauzule Secessus má subsekci nástupce.
Senzace.
Vážně to zvažujete? Důchod?
Ano, je to velké. Asi traumatické. Dám ti čas.
- Zvaž to. - Tady je seznam možných náhrad.
Ale prosím tě.
Včera jsi zjistila, že klauzule Sausolito existuje.
Být výkonná je má práce.
Seznam kandidátů
Poslyš. Oběma nám ušetřím spoustu času.
Už jsem svou náhradu vybral.
Charlieho.
- Kam se poděli všichni dospělí? - To je skvělý!
Byl na severním pólu hodněkrát.
Byl se mnou na donáškách.
Vždy se na téhle práci chtěl podílet.
Je to skoro až moc dokonalé.
Nic nemůže být až moc dokonalé.
No tak, Betty. Věř mi.
Přivedeme ho brzy.
Ví, jak to funguje ve skutečném světě.
Zvládne náročné střechy. Já zůstanu na pólu.
Budeme Santa Claus a syn.
Dva Santové? Tohle není Vatikán.
- Santo! Tady jsi. - Ahoj.
- Bezva pyžamo. - Cože?
Proč jsi mi neřekla, že jsem v pyžamu?
SIMON CHOKSI CEO VšehoHNED! – Co bude dál?
Otázka!
Kdybyste mohli mít cokoli na světě, co by to bylo?
Aspirin. Kdykoli mluvíte, rozbolí mě hlava.
ALEECH RIZIKOVÝ KAPITÁL
Asi za tři minuty vás hlava bolet přestane.
Všichni znáte mou váženou kolegyni a odbornici na pusinky, Grace.
Dobrý den.
Grace představuje dnešního zákazníka. Takže se zeptám jí.
- Co chceš? - Všechno.
- A kdy to chceš? - Hned!
Moc hezké.
Jako inovátor a výrobce hraček jste génius,
proto jsme do vaší firmy investovali.
Ale vaše manažerská neschopnost nás stojí velké peníze.
Musel jsem pronajmout jachtu.
Je teď cítit po nachos.
- Proto jsme tuhle schůzi svolali. - Nesvolali jsme ji my?
Pokud se vše rychle neobrátí k lepšímu, odstřihneme vás.
Od toho tu jsme. Chceme vám představit nový doručovací systém.
ZBOŽÍ U VÁS BUDE CO BY LET
Drony.
Ty zkoušeli už všichni. Nevýhody dalece přesahují výhody.
Moje drony jsou jiné.
Jsou rychlejší, vychytralé a samy se učí.
Najdou a zhodnotí nejlepší cestu pro doručení objednávky.
Připraví o práci i Santu Clause.
A stejně jako Santa Claus je to fantasmagorie.
No tak. Před ní ne.
Co? Je na pravdu dost stará.
Tvůj táta nedodržuje sliby. Jen mě z něj bolí hlava.
Za 20 vteřin přijmu vaši omluvu.
Tady je váš aspirin.
- Jak jste to zvládl tak rychle? - Moje drony jsou jiné.
A jakmile budeme mít střediska v okruhu každých 150 km,
budeme moct slíbit dodávku do nejvýše 60 minut.
Dobře.
Ne. Leť kolem.
Oklikou! Obleť to!
Oklikou! Ne!
Ne!
Okamžitě odsud vypadněte!
Ahoj, tati!
Charlie.
- Rád tě vidím. - Já tebe taky.
Pojď dál.
Četl jsem tvůj rampouch a těším se na tu novinku.
Promiň, že to znělo tak záhadně. Chtěl jsem ti to říct osobně.
Pěkný nový hadříky.
Budu hádat. Otevřel jsi Jurský park?
Ano. A velociraptoři jsou tudy.
Vážně jsi zhubl. Nedělal sis legraci.
Jo. Vlastně je to hotová noční můra.
Všechny vlajky na severním pólu jsou na půl žerdi.
A přicházím o magii.
Jo. Tos říkal. Mrzí mě to, tati.
Ale všechno zlé je k něčemu dobré. Než o tom začneme mluvit,
měl bych pozdravit vnoučata.
- Jupí, děda! - Tady jsou!
Dva velcí úžasní kluci. No teda.
Proč jsi tak mokrý, dědo?
Jsem jako hadr, co? Celý promáčený...
Kluci, děda není zvyklej na horko.
Ne. Ani trochu.
Limonáda, jak ji máš rád. Bez citronu a s cukrem navíc.
Moje oblíbená snacha.
Ale to bych asi řekl komukoli, kdo by mi teď tohle přinesl.
Tak jo.
Takže proč tu jsem.
Jdu do důchodu a rád bych, abys převzal rodinný podnik,
přesně jak jsi vždy chtěl.
No teda.
Důchod.
Netušil jsem, že to můžeš udělat.
Přeju ti to. To je...
- To je fakt něco, viď? Jo. - Ano.
Teda, ani... Ani nevím, co říct.
Ne.
Řekni ne.
Promiň, Scotte, ale mám tu kariéru.
Nepřestěhuju se do Grónska a nebudu prodávat krevety.
Můžu chvilku mluvit s Charliem? O samotě. Na chvíli.
- Zlato, dej nám chvilku. - Ne.
- Jen chvíli. - Uděláš pro něj všechno.
- Jen... - Nebudu vychovávat děti na lodi.
Smradlavé, vlhké, sprosté mořské děti.
A co já? Mořskou nemoc dostanu už na pláži.
Ne. Odpověď zní ne!
Neřekls jí to. Nemůžu tomu uvěřit.
Čekal jsem na správnou chvíli,
ale žádná chvíle není dobrá na: „Táta je Santa Claus.“
A co teď? Jinak se bude na severním pólu divit, proč jí lidé říkají paní Clausová.
K tomuhle, tati.
Hele, mám tě rád.
A cením si všech těch chvil, co jsme spolu strávili na saních.
Ale... žádáš hodně.
Jde o Marii? Ale no tak. Vždyť ona pookřeje.
- Ne doslova... - O to nejde, tati.
Totiž... severní pól
není zrovna nejlepší místo na výchovu dětí.
Ale prosím tě.
Severní pól je jako cirkus spojený se zoo a hřištěm
na kolotoči.
- O tom mluvím. - Cože?
Je toho moc.
Cal a Sandra jsou v pohodě.
Myslíš?
Víš přece, že jsem s nimi trávil čas, ne?
Nechci tě kritizovat.
Jsi skvělý táta.
Ale to ta práce.
Těžko se při ní můžeš podílet na výchově.
Přijel jsem sem s představou,
že bychom pár let pracovali spolu.
Naučím tě základy a ty to převezmeš, až už to nebudu zvládat.
Prostě jsem o tom přemýšlel.
Mrzí mě to, tati.
Ale děkuju za nabídku. Moc pro mě znamená.
Pojď sem.
Mám tě moc rád a budu v pořádku. Nějak to dopadne.
Tak jo. Začínám si myslet, že nemáš firmu s krevetami.
Ne. Vzpomínáš na naše první setkání? V té restauraci s mořskými plody?
Někdo vedle nás jedl krevety, tak jsem to plácl.
- Nic lepšího mě nenapadlo. - Lhal jsi.
Takže jsi buď u CIA, nebo v mafii.
- To ne. - Ne, to...
Je to vlastně ještě šílenější
a Charlie ti to určitě moc rád vysvětlí, až odejdu,
protože musím stihnout soba.
A už vím, co kluci chtějí příští rok na Vánoce!
- Díky, tati. - Mluv.
Bezedný cider mi bude chybět.
Víš, co mi chybět nebude?
Sametové pláště.
Nerada nosím věci. co slušely víc Ozzymu Osbourneovi.
Mně bude chybět naše ciderová hodinka.
Mně taky.
Můžu se tě zeptat na něco o předchozí paní Clausové?
Nemám dovoleno probírat předchůdce.
Ty tajnosti jsem nikdy nechápala.
Komu to asi povím? Nikoho neznám.
Santa je Santa, navždy a napořád, je to kontinuum, ne jednotlivec.
Proto nejsou bývalí Santové. Totéž platí pro paní Clausovou.
Já pravidla netvořím.
Jen je skálopevně prosazuji.
Víš, kdo by byl skvělý Santa?
- Ty. - Skřítci nemůžou být Santa.
Další divné pravidlo. Bez tebe by se to tu zhroutilo.
Prostě ráda sloužím.
A navíc to bude Charlie.
Charlie padá!
Prý to nechce dělat.
Podle něj není severní pól vhodné místo pro děti.
Trpí kvůli mně naše děti?
- Ne, jsi úžasný táta. - Jo.
Vychovávat děti na severním pólu je náročné.
- Přesně tak. Jo. - Ano!
Nejspíš proto je Cal ztracený v imaginárním virtuálním světě.
- Neřekl bych ztracený. - A Sandra má ráda jen zvířata.
Dělali jsme studii o lidských dětech vychovaných tady
a došli jsme k závěru, že bývají dost divné.
Kolik dětí tu vyrostlo?
- Včetně Cala a Sandry? - Jo.
Dvě.
- Cože? - Cože?
Asi jsem měla moc cideru. Musím jít.
Ne, počkej! Už žádná tajemství.
Pověz nám, kdo tu byl dřív. A hej!
Proč musí paní Clausová vypadat jako ošuntělá a přecpaná lenoška?
Někdy mi přijde, že mě nikdo neposlouchá.
Máš naprostou pravdu. Musím trávit víc času s dětmi.
To jsem neřekla.
Je tu krásně. Tohle se nikdy neomrzí.
Není tohle...
Sundej si prosím ty brýle.
Co tu děláme, tati?
- Mám malér? - Ne.
Jindy se mnou čas netrávíš.
To není pravda. Jednou jsem tě vzal na ryby.
Myslel jsem, že jsem byl v maléru. Byl to děs.
Proto je virtuální realita problém.
Trávíš v ní strašně moc času. Jen se rozhlédni!
Žiješ na severním pólu. Je to kouzelné místo.
Děti by zabíjely, aby tu mohly žít.
Děsivý.
Hele, když jsme u zabíjení,
napadlo tě někdy, že by se nějaký magor mohl dozvědět o Santa Clausovi
a připravil si na tebe past?
Neustále.
Taky o tom přemýšlím, když se mi zdá, že jsem Santa.
Zdá se ti, že jsi Santa?
Jo, mám děsně živý sny.
Senzace. To mě nikdy ani nenapadlo.
To by všechny mé problémy vyřešilo.
Mohlo by to zůstat v rodině.
Nemusel bych odejít. Můžeme začít hned.
Máš v očích ten šílený pohled.
Můžu tě naučit řídit.
- To už umím. - Tady máš. Chytni je.
Kde jsou tlačítka? Potřebuju konzoli.
Jestli chceš jet, stačí... Prostě zatáhni za tuhle.
Dobře. Trošku víc. Víc. Ne...
Ho ho! To je ono!
Podívej se do zatáčky.
Co?
Dívej se, kam chceš jet, ne kam nechceš.
Tak, a je to. Přidej trochu síly.
Vedeš si dobře. Jde ti to.
Tohle je děs. Chci zpátky k počítači.
Jestli chceš přistát, trošku zatáhni.
Trošku zatáhni. Zatáhni.
Hoši, no tak! Ale no.
Jsi v pořádku? To byl teda pád!
- Proč jsi mě k tomu přiměl? - Poslední dobou mě zlobí magie,
tak přemýšlím o důchodu.
Říkal jsi, že se ti zdá, že jsi Santa...
To ne. Neřekl jsem, že jsou to dobré sny.
Jsou jako posledních pár minut, matoucí a děsivé.
Blesku, Kometo, dejte se do kupy.
To je ale úleva!
Jestli fakt hledáš nového Santu, řekni si chlapovi, co vyrábí tyhle hry.
Ten světu přináší štěstí.
Chápeš, jak to myslím?
Tati.
Kde to jsem?
To je ale drzost. Chtějí mě odstřihnout?
Já odstřihnu je, nechám je všechny v prachu.
Třeštíš oči jako děda.
Promiň, zlato. Máš pravdu.
Nesmím se jimi nechat rozhodit. Jen vyřešit problémy s donáškou.
Věřím ti, tati.
Děkuju, zlatíčko. To je hlavní.
Co je to?
Můj vánoční dárek.
Zlato.
Taky mi chybí. Každý den.
Ale jsem zmatený. Odkud to máš?
Řekla jsem ti to. Santa to nechal pod stromečkem.
Vím, že stejně jako ti pánové v Santu nevěříš.
To nevadí.
Nevěřil jsem, ale...
Počkat. Tys ho viděl?
Vidím ti to ve tváři.
Viděl jsem něco. Nevím. Nedává to smysl.
Napřed těch záhadných 17 %,
pak záblesk na obloze a teď tenhle přívěšek?
- Není těžké tomu uvěřit. - Fajn. Na něco se tě zeptám.
Pokud Santa existuje, jak doručí hračky všem na celém světě za jednu noc?
Přece pomocí magie. Pojď, tati.
Magie.
Betty, mezi tebou a Santou se něco děje.
Tajné schůzky, šeptání a tak...
Nehraj hloupou. To dělám já.
Vlastně se mi líbí, že pořád žárlíš.
Samozřejmě že žárlím.
Santa je pro mě vším.
Fajn, udržíš tajemství?
Ne. Co jde dovnitř, musí hned ven.
Prozradím i to, co nevím.
Podle doktorky trpím AŽ.
Akutním žvanilstvím.
Dobře, svěřím ti to a pak toho budu určitě litovat.
Santa přemýšlí o důchodu.
Svatá hrůzo! To nemůžeš dovolit.
Nemáme nového Santu.
To je na tom to divné.
Chce náhradu, ale zároveň tu chce zůstat.
Co vytvořit klon?
Jo, protože to šlo naposled tak dobře.
A to není celé. Bernard tu nechal tohle.
Měří ducha Vánoc.
Když je všechno skvělé, září jasně.
Tak to bylo po celou dobu vlády Santy Scotta.
Ale koukni doprostřed.
Takhle to nevypadalo od 14. století.
Mor, hladomor, války a...
Šílený Santa. Ano.
Tehdy byly Vánoce ohroženy naposledy.
Nemůžeš to Santovi ukázat.
Zničí ho to jako tvé křišťálové ocenění.
Mimochodem, omylem jsem ho zničil.
Musí to vědět.
Udělám to. Jsem spíš zábavný než protivný.
Noeli, ať je to, co je to, počká to.
Musím najít Sandru. Strávit s ní trochu času.
Otec roku. Santa století.
Copak vaše úžasnost nemá konce?
Nechť vládnete navždy.
Betty ti řekla, že přemýšlím o důchodu, co?
Ukázala ti i ten velký pořadač možných náhrad?
Nejspíš ho má i pro nového Noela.
Neodcházejte do důchodu.
Neboj. Nikdy se nerozhoduju unáhleně,
tedy až na to, jak jsem si oblékl kabát mrtvoly,
vzal si krásnou ženu, co jsem znal pár dní
a dovolil zmrzlému šílenci, aby ovládl celý severní pól.
Tohle je důvod zůstat.
Čím je zářivější, tím víc je na světě ducha Vánoc.
Jo.
Podívejte, jak září!
Takže odvádíte náramnou práci.
- Ukaž mi to. - Nejlíp vypadá z dálky.
Dej mi tu kouli.
Baterka, to vážně?
Promiňte, že jsem lhal. Nechci, abyste šel do důchodu.
Přemýšlel jsem, že zůstanu, ale tohle je problém.
Na. Půjdu do Síně sněžných glóbů a zkontroluju ducha Vánoc na světě.
Díky, žes mě upozornil!
Pitomá zářící koule. Podívej, cos vyvedla!
Vypadá to, jako by něco rozbili a snažili se to dát zase do kupy.
Ne, to bude zase nějaké puzzle.
- Skutečný svět je tak složitý. - Jo.
Táta se asi právě vrátil z práce
a má kabát, co není červený.
Divný.
Snad dostane to povýšení, aby měl na nová rovnátka pro Lily.
Jak to, že toho vždy o všech tolik víš?
Hej. Děti, tady nemáte co dělat.
- Sem nesmíte. - Já vím.
Jen jsme se dívali.
Někdy se sem chodíme koukat, jaký je skutečný svět.
Slibuju, že to už nebudeme dělat.
Nevěděl jsem, že vás to zajímá. Já...
Máš ráda severní pól, ne?
Jo. Víc než cokoli jiného.
Ale... zajímají mě děti. Skutečné děti.
A Cale, já myslel, že máš rád jen virtuální fantasy svět.
No...
- Ukaž mu to. - Co?
Na.
Co je to?
Topeka v Kansasu.
Zrovna jsem posekal trávník a teď půjdu na poštu.
Celou tu dobu jsi... Hraješ si v normálním světě.
Jo. Sandra někdy taky. Ale většinou se bojí.
Kecáš.
Děti, teda... Proč jste mi to neřekly?
Aby sis to nevyčítal.
Jsme v maléru, tati?
Ne, nejste.
To já udělal chybu.
Tak jo, změna plánů.
Rodinná porada. Pojďte.
Poslyšte, měl jsem velké štěstí, že jsem byl Santou 29 let.
Ale to, že jsem Santa, vyžadovalo, abyste přinesli oběti,
které jsem neuměl plně docenit.
Skoro jako bych život sledoval přes...
Santův opar.
Ne.
I vaše máma, paní Clausová, si přišla zbytečná.
Nedoceněná. „Zbytečná“ jsem neřekla.
A vy, děti... Jak to mám říct?
Ať už chceš říct cokoli, neříkej to.
Jasně.
Severní pól asi není ideální místo na výchovu lidských dětí.
Tak počkej. Mám to tu vážně ráda.
Teda, je to tu divný? Jasně.
Mám rovnátka z cukru? Jo.
Ale podle zubaře to mým zubům prospívá.
Vlastně to není zubař.
Jmenuje se Fazeta, protože mi udělal nádherné sáně.
- Pojmenovali jsme ho tak... - Má to pointu, Scotte?
Jo, má. Pointa je...
Dobře, mohl bych tuhle práci dělat navždy,
ale pro dobro Vánoc...
pro dobro mé rodiny...
bychom měli něco málo změnit.
Zjistit, jaký je zbytek světa, jako normální lidé.
Proto odcházím do důchodu.
- Takže to opravdu uděláš? - Cože?
Opravdu to udělám.
Trochu mě vyděsilo, že přicházím o magii.
Když jsem předtím kýchnul, zhasla světla.
Ale tohle je skutečná magie.
Tahleta rodina.
Ten strom pláče?
Ne. Proč?
Vezměte místo toho mě.
Noeli, vylez. Šup.
Zvládnu to. Předstírejte, že tu nejsem.
Víme, co na to Noel.
Co vy? Co na to říkáte?
Jestli do toho jdeš, tak já taky.
Asi se můžu naučit... být jako lidi.
Každá cesta začíná prvním krokem
a já jsem připravená ho učinit.
- Počkej. Zlato, ne... - Ne.
- Pozor! Kryjte se! - Ne, počkej!
Tohle je báječný.
- Jsem rád, že se cítíš dobře. - Já taky!
O co jde?
A co je s paní Clausovou? Budeme se jí vysmívat?
Dávejte všichni pozor! Santa vám chce něco oznámit.
Asi to nezvládnu.
Tak nic, skřítci! Santa vám nemá co říct.
Takhle to neříkej. Zní to, že mi na nich nezáleží.
Dávejte pozor! Santa vám něco poví.
- Fajn, necháme toho. Stačí. - Dobře.
Rozmyslel sis to? Já už ten drdol nesnesu.
Víš, co mě na odchodu děsí nejvíc?
- Budeme platit za vafle. - Ano.
Ne. Když jsem sem přijel poprvé, měli skřítci velikou radost.
To je hezké.
Mělo by být.
Ale nezáleželo jim na tom, že minulý Santa zmizel.
Neuronili jedinou slzu.
A když to udělají mně, bude to, jako by na mně nezáleželo.
O Scottu Calvinovi toho lze říct hodně,
ale jednu věc ne. A tou je, že by na něm nezáleželo.
Děkuju.
Tak jo, chci vám něco oznámit.
Betty už to řekla.
Kdo to mluví?
Pardon, to já. Někdy přemýšlím nahlas.
Mnozí si určitě všimli, že poslední dobou nejsem sám sebou.
Po důkladném zvážení a diskuzi s rodinou
jsem se já, Santa Claus, rozhodl odejít do důchodu.
To nic.
Proč?
Záleží na mně. Ano!
Máme terapeuta, že?
Kapesníčky na mě.
Dobrá práce.
A co teď?
Asi schováme všechen silný cider a ostré nářadí.
- Vypadali zničeně. - Já vím.
Začneme vodit kandidáty?
existuje Santa Claus?
Tati.
Na co ses to díval?
Vygooglil sis „existuje Santa Claus“?
Takže věříš.
Nevím, čemu věřím, zlato.
Podle tohohle chlapa je Santa skutečný a zakladatelem iluminátů.
A hodně se probírá, jak je možné,
že Santa doručí všechny dárky po celém světě za jednu noc.
A pak tohle, koukej. Video Santy.
SKUTEČNÝ ZÁZNAM
Má teorii, že Santa používá víry.
Že jsou v nebi díry, které nikdo jiný nevidí.
To se šikne.
Vím, že je to šílené.
Jen jsem hledal nápady.
Kdyby to celé bylo skutečné a já mohl Santův doručovací systém napodobit...
Zase máš ten šílený pohled, tati.
Jo, to má.
Do úkrytu!
Neboj se té děsivé paní!
Nebyla to jen holčička?
- Tohle je švanda. - Jak jsi to udělala?
Simone Choksi, jste povolán na severní pól.
Zaprvé, bez dcery nikam nejdu.
A zadruhé...
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová