Rolničky, rolničky, co to zvoní v nich?
Maminčiny písničky, Vánoce a sníh!
Vím, že pracovat na Štědrý den je na houby.
Ale kdyby náš doručovací systém fungoval, nemuseli bychom teď pracovat.
Tak jaký je náš vánoční tržní podíl?
Šest procent.
Co je těch 17 % v „další“?
To nevíme.
No tak, přidejte. Dělej, Kometo. Pohni.
Šup. Musí se za námi prášit.
Pojď mi pomoct se stromkem! Za chvíli tu bude Santa.
Santa. No není rozkošná?
Tak fajn. Běžte za rodinami.
Já žádnou rodinu...
Rychle se podíváme, jaks to nachystala, a pak alou do postele.
Lupiči.
Pojď, zlato.
Tak honem.
Děti ve škole říkají, že Santa už není cool,
protože používá poštu a doručuje jen jednou ročně.
Starší děti vždy tvrdí, že Santa neexistuje.
Neřekla jsem, že neexistuje, ale že není cool.
Počkej, on neexistuje?
Bože. Mámě šly tyhle věci mnohem lépe.
Asi už můžeme ven.
Grace, tos všechno zvládla sama?
Jaks dala mašli na špičku stromku?
Nerozsvítíme sochu Svobody, Santo?
Bezva nápad, Noeli. Ale napřed mi hoď věneček!
Ano!
Výborný!
Jo, to je dobrý!
Šéf má hravou náladu.
To bude zase noc. Vsaď se, že to nedodělá včas.
Beru, Křupko.
Žádné hlouposti v řídicím centru.
Pardon, šéfko, ale skřítci jsou už takoví.
Jo, to teda jsou!
Tak dobře. Hlášení, Křupko.
Santa je mnohem pomalejší než obvykle, ale kupodivu jsou napřed.
Jak je to možné?
Počkat, tohle je celý seznam?
To přece nemůže být celý seznam. Každý rok je kratší.
Co se to děje?
Vydrž.
Co tu děláme? Tenhle dům na seznamu není.
To musí být nějaká chyba.
Tuhle zastávku mám moc rád.
To mléko je asi nakyslé.
Je to sójové mléko.
Přece nesnášíte laktózu.
No jo, říkal jsem to. Díky, že sis vzpomněla. A teď spi.
Veselé Vánoce, Saro.
Veselé Vánoce, Santo.
Víš ty co?
Zjistím, proč ten dům není na seznamu.
Takže se teď budeme vloupávat?
No tak. Je to fajn. Víc než fajn.
Je to santastické.
- To se nikdy neomrzí. - Trochu to lechtá.
Vyděsila jste mě!
Jen klid. Ne. Uklidněte se.
Ne. Přišel jsem za Sarou, vaší dcerou.
- Zaručí se za mě. - Já jsem Sara!
No jo. Co mě to napadlo?
Uběhlo 28 let. Jako mžik.
Aspoň že já se nezměnil.
Kdo jste?
Santa Claus.
Nesnáším laktózu. Dalas mi sójové mléko.
Poslouchejte, vy magore.
Santa není skutečnej a já už nemám co házet,
tak vás moc mile žádám, abyste odešel.
Chápu. Dospělí už v kouzla nevěří.
Vyrostou z toho.
Ale jak to, že si mě nepamatuješ?
Já si toho moc nepamatuju.
Jsem dospělá ženská, co bydlí s rodiči.
Můj život je nekonečný, rozmazaný dlouhý den plný Soudkyně Barbary.
No teda. Nenapadlo by mě,
že ze všech dětí na světě přestaneš věřit zrovna ty.
Fajn, předstírejme, že jste Santa.
Proč tu vůbec jste?
Dárky nakupuju na netu
a popravdě jsem zapomněla, že je Štědrý den.
To je velká škoda, protože pak asi nechceš tohle.
Panejo. Od dětství jsem si na Polly nevzpomněla.
Jo.
Máma ji vyhodila, když jsem jí uspořádala párty v záchodě.
Parádní párty Polly Pocket.
Panebože. Vážně jste to vy.
Veselé Vánoce, Saro.
Veselé Vánoce, Santo.
Nechám vás pracovat.
Děkuju.
Co se to safra děje? No tak.
Noeli. Potřebuju trochu pomoct, Noeli!
Musíte tím zámkem zatřást.
Santo?
Nejlepší příteli? Jste tam?
Santo? Haló?
Tak jo.
Noeli, nadechni se. Dýchej!
Musíme letět.
U mléka a sušenek.
Jsi v pořádku?
Kdo to řekl?
Čau, mami.
Cale, co jsme si o hraní těchhle her říkali?
Necháváš se unést a nepoznáš rozdíl mezi fantazií a skutečností.
- Ano, jsem skutečná! - Tak fajn.
A co tamto?
Lewisi, udělala jsem popcorn.
- Ahoj, mami. - Ahoj.
Koukali jsme s Lewisem na film o Santovi.
Byl skoro celý špatně.
Jistě.
Vážně byste už měli jít spát.
Táta vás bude chtít vidět, až se vrátí z donášky.
Ale to už nejlepší část Vánoc skončí.
Já vím. Rád by tu byl.
Ale musí dělat radost...
Všem dětem na světě.
Ano.
Tak jo, mazejte do postele. Oba.
Promiň, Lewisi.
Ten film budeme muset dokoukat jindy.
Ty bláho, 28 let.
No páni, 28 let. Už 28 let...
Proč si pořád mumláte „28 let“?
Tohle dělám už 28 let, víš?
Kam se ten čas poděl?
Čas ubíhá, ne?
Ze všech těch dětí jsou už dospělí. A přestali věřit...
KOUZLOMĚR
U svaté noci! Dochází nám zásoby magie.
Neboj. Ten měřič je starý. Ani nefunguje.
Je vyrobený z cukroví. Lepší než dnes to být nemůže!
- Tohle je dobrá noc. Jde nám to. - Proč mluvíte tak divně?
Takhle nemluvím divně. Takhle mluvím divně.
Tak momentíček.
Jak jste se předtím dostal na střechu, když jsem celou dobu koukal do komínu?
Dobrý Santa svá tajemství neprozrazuje.
Blitzene, vrať se.
Tak jo. Uklidni se.
Proč jsi cítit po karamelkách?
A proč vy po zoufalství?
Copak jde zoufalství cítit?
Co se děje?
Poslyš.
Nesmíš to nikomu říct,
ale má magie dnes přestala fungovat. O nic nejde.
- Jsme tři kilometry nad zemí... - Skoro 3,5.
...táhne nás létající dobytek...
Takhle jim neříkej.
...co závisí na magii.
- To je pravda. - O nic nejde?
No tak, hoši! Nahoru!
Křupko, máme problém!
No tak, hoši!
SANTA CLAUSOVI
KAPITOLA PRVNÍ HO-HO-HO
No tak, hoši! Nahoru!
No tak!
Cos to provedla? To jsi celá ty.
Omyl.
Já jsem celá od čokolády. Něco jsi pokazil ty.
Já nikdy nic nepokazil. Mám bezchybný záznam.
V tom případě bys záznam vůbec neměl, takže tam něco bude!
Noeli? Santo?
Santo, slyšíte mě?
Radši dej vědět paní Clausové.
Sandro, ti tví chlupatí kamarádi...
Nějak ti to přerůstá přes hlavu.
Copak mám na výběr?
Nejsou tu děti v mém věku a já si občas musím s někým promluvit.
Ale oni ti neodpovídají, že ne?
Ne, mami. Jsou to zvířata.
Nejsem blázen. Jen občas bývám osamělá.
Život na severním pólu není snadný.
Jo. Ale jsem v poho.
To ty by sis měla stěžovat.
Proč? Nic mi není. Jsem šťastná.
Jasně že jo, protože ty musíš být veselá.
Cože?
Našla sis někdy něco o bývalých paních Clausových?
Je to stará paní, co plete a peče.
Ani nemá křestní jméno.
To není pravda. Mám křestní jméno.
- Ne, nemáš. - Ale ano.
- Jsem... Nancy. - Ne...
- Nanta. - To ani není jméno.
Shanta.
Takhle ti máme říkat?
Co se děje, Betty? Santovy saně jsou nezvěstné?
Ne tak docela.
Saně se vrátily, ale není v nich Santa.
Jak je to možné?
Ale ne! Stalo se to zase.
Ale kde je teda nový Santa?
Prosím, ať je to Harry Styles. Moc prosím.
Dostal jsem vás!
Ano.
To bylo dobré, pane!
Vůbec jsem nebyla nesvá...
Dejte na to někdo slámu.
Chci vám všem poblahopřát k dalším skvělým Vánocům.
Zvládli jsme to, že?
Víte, neříkám to často, ale být Santou pro mě moc znamená.
Jednou ročně můžu šířit radost a kouzla mezi všechny lidi na světě,
ale bez vás bych to nezvládl.
Zvlášť bez vás dvou, Radosti a Kouzlo.
Ale bez skřítků je Santa k ničemu.
To mi věřte.
Proto si všichni zasloužíte pořádnou dovolenou!
Nebo můžeme jít do dílny vyrábět hračky!
Rozjedeme to!
Budí nás vůně cukru a koření,
žádné jiné místo tak báječné není.
Další dokonalá noc
Co se to tam venku stalo, pane?
Šlo to skvěle. Že, Noeli? Šlo to dobře. Noeli?
Takže všechny chyby byly asi u nás.
- To si teda piš. - Spravíme to
a já do hlášení napíšu, že se divně chovali všichni ostatní.
To udělej.
Santa je zpět a Vánoce za námi.
Vylekalas mě.
Já tebe? Vážně?
Skřítci se jen bavit chtějí,
hraček, cukroví a legrace si užívají.
Vážně jsi mě vylekala.
Řekli mi, že jsou saně nezvěstné.
Nemůžeš věřit všemu, co slyšíš.
Promiň, Santo.
Říkáš, že skřítci lhali?
Skřítci nelžou.
Za co nás máte? Trpaslíky?
Neprobereme to později?
- Dobře. - Jdu si zdřímnout.
Pak oslavíme naše opožděné Vánoce.
Promluvíme si, až děti usnou pod stromkem.
Už nejsou malé. Neusínají pod stromečkem.
Povíš mi tedy, co se na donášce stalo?
- Je to trochu trapné. - Víš přece, že mi můžeš říct všechno.
Znáš to, sjíždíme do vírů
a proskakujeme do jiných dimenzí.
Nic neobvyklého.
Ne, to není pravda. Tentokrát to bylo neobvyklé.
Co tedy bylo jinak?
Svět je jiný, zlato. Lidi jsou jiní.
Jako by špatně fungovali. Jsou mimo.
Šlo to.
Šlo to. Ale pak selhala moje magie.
Božínku. Dobře.
No, to se stává.
Cože? Kolik Santů znáš? Mně se to nikdy nestalo.
- Ne, jen říkám, že je ti 65 let... - Jo.
...a to je doba, kdy lidé ve tvém věku zpomalí,
začnou si užívat života, odejdou do důchodu a...
Odejdou do důchodu?
Tak jo.
V téhle branži se do důchodu nechodí.
Podle všeho se polekáš,
sklouzneš ze střechy do sněhu a dáš vizitku cizímu člověku.
Rolničky, rolničky, Santa dolů spad, dohrály písničky, už je po něm snad.
Ale Scotte.
Vlastně, nevíš náhodou, jestli přede mnou byla nějaká paní Clausová?
Co prosím?
Když jsi vyděsil posledního Santu k smrti a převzal jeho práci,
měl manželku?
Já ani nevím.
Nikdy tě nenapadlo se zeptat?
Nebyl zrovna upovídaný.
Spadl ze střechy do kupky sněhu.
Nic ti neřekl? Žádné: „Řekni Myrtě, že ji miluju?“
- Jmenuje se Myrta? - Ne. A víš proč?
Paní Clausová totiž jméno nemá.
Nemám křestní jméno.
Jsi Carol.
Aspoň já ti tak říkám.
Nebo možná nejsi Carol, protože občas nereaguješ, když tě volám.
To bylo mé staré jméno.
Je tohle vážně problém?
Ne, problém byl, žes mě požádal o ruku a pak přibral 100 kilo.
Tohle je mnohem horší.
Dobře. Něco ti povím.
Co kdybych nám rozdělal oheň?
Už zase? To snad ne.
Tohle... Podívej... To ne...
Tos chtěl vyletět komínem, aby ses vyhnul rozhovoru?
Ne. Jo, já...
Ne.
- Ne? - Ne, já...
Chtěl jsem... Ale... No, mohlo to tak vypadat.
Tak jo, máš pravdu.
Mám pro vás nejhorší možnou zprávu, jakou může Santa dostat.
- Ale ne. - Zhubl jste.
Ale ne!
Já to věděl. Proto jsem tak pomalý.
Když se směju, břicho se mi hýbe jinak. Už to není bříško plné želé.
Máte už jenom tři brady.
A když se sehnu, občas si už vidím na nohy.
Tak počkat, doktorko.
Umírám?
Ne. To ne.
- Ale dělám si starosti. - Jo?
Děje se ještě něco, o čem bych měla vědět?
No, ne. Nejspíš ne. Ne.
Dobře, takže je všechno v pořádku? Třeba vaše magie?
Jasně.
Kdo žvanil?
Paní Clausová? Noel?
Všechno jsem jim řekl důvěrně. A nic z toho nebyla pravda.
- Dobře. - Změníme téma.
Čistě hypoteticky, protože máme oba rádi vědu.
Proč by se Santa odsantovatěl?
Co za tím je? Čistě hypoteticky.
Dobře, čistě teoreticky by ztrátu magie způsobilo,
kdyby už děti nevěřily v Santu nebo ho nepotřebovaly.
Ale nejspíš to má fyzickou příčinu.
A pokud to bude pokračovat, pak ano, budete namakaný.
To zní, jako byste se mi vysmívala.
- Promiňte. - Musím ztloustnout.
Budu se cpát do rytmu hudby.
Hodně štěstí!
300 dní do Vánoc
Ahoj, copak to děláš?
Cvičím.
Kvůli tobě jsem se pohnul. Musím začít od začátku.
Nepůjdeme se projít?
Ty nechceš, abych byl Santa?
Jaden Grimes, Lakeland, Florida.
Fotbalový míč.
Přesně tak, Santo.
- Další. - To chtěl.
Není to fajn?
Jo. Ale šlo by mi to líp, kdybych měl nádivku.
Otto Broghammer. Düsseldorf, Německo.
- Otto chtěl hada. - Plyšový had. Super, Santo.
To napsal, ale víš, co chtěl?
Živého hada. Ale rodičům to neřekl.
Jo, kluci mají rádi živé hady.
A jéje. Vstaň. To nic. Neboj se.
Tak?
Zhubnul jste dalších pět kilo.
Já to věděl. Víte, co teď mám?
Mám břišáky. Skřítky to děsí. Břišáky!
Mám tělo, jako bych zápasil, a ne jako bych jedl zákusky.
Jak se to vůbec stalo?
Deset měsíců jsem nic nedělal.
Ani jsem nevyráběl hračky.
To všechny děti jistě potěší.
Vyrábí je skřítci.
Jen tam nejsem. Většinou se rád zapojím.
A co vánoční nálada?
Dobrá. Ale najednou je problém říkat „veselé Vánoce všem“.
Podíváme se vám na magii, ano?
- Tak jo. - Natáhněte ruce
- a dotkněte se nosu. - Tak jo.
Je to dobré? Tak co?
Jo. Dobře.
MOC POMALÉ
HO-HO-HO
Tak jo. Můžete letět.
Dejte mi vědět, kdyby se zase něco dělo.
Dobře.
Nezapomněli jsme na něco?
Nejlepší část prohlídky.
Ano.
Jediný důvod, proč jít k lékaři.
To je dobré znamení.
- Mohl bych dostat další? - Jistě.
A tady máme Patti Donovanovou,
obviněnou z dupání, křiku a házení růžičkové kapusty.
Zlobivá, nebo hodná?
Ten úsměv mi byl vždy podezřelý. Zlobivá.
Copak, Edie?
Vím, že mi to nepřísluší, ale někteří by mohli říct, že označit ji za zlobivou
jen kvůli vzteklounství je zesměšňování spratkovství.
Někteří by to mohli říct.
Fajn. Změňte to na hodná. Je hodná.
Tyler Wilson, vyrušuje v hodinách.
Zlobivý.
Promiňte, Santo, ale to je klasické ADHD.
Ničíš mě, Edie.
A vlastně už nemáme říkat zlobivý, pane.
Je to seznam nepochopených a ti taky dostanou dárky.
Tak jaký to má smysl?
Pane, vždyť porady milujete.
Dříve ano.
Nemůžu to delegovat na někoho jiného?
To je vzrušující.
Co kdyby byly všechny holky hodné a kluci zlobiví?
Jako jsou kočky holky a psi zase kluci.
Před pár vteřinami jsi řekla, že nesmíme říkat zlobivý a hodný.
To bylo předtím, než jsem pocítila moc.
Vidíte, pane? Proto nemůžeme delegovat.
Do Vánoc zbývá už jen pár dní.
Omlouvám se.
Máš k Santovi blíž než kdokoli jiný.
Můžeš to říct ještě jednou, ale pomaleji, hlasitěji a do mého magnetofonu?
Ne.
Trochu jsem o Santovi přemýšlela. Myslíš, že na to pořád má?
To je ta nejpodivnější otázka, jakou kdy kdo položil.
Je to Santa!
Ano. A všichni ho máme rádi.
Ale viděli jsme, co se stane, když Santa ztratí nadšení do práce.
- Je nevrlý. - To je součástí jeho kouzla.
- Přestane ho to bavit. - Mě nebaví tenhle rozhovor.
A dochází k nehodám.
Podívej.
Cítím něco ve vzduchu.
Mýdlové bubliny? Ty mám rád.
Santa dostává méně dopisů.
Děti nosí ducha Vánoc v srdci.
Pokud už děti tolik nevěří, magie vyprchá.
Myslím, že to Santa cítí.
Jestli to ovlivňuje jeho práci, mohlo by to znamenat konec Vánoc.
Ne!
A co si myslíš, že se stane s námi? Se skřítky?
Co?
Vánoce jsou smysl našeho bytí.
Pokud zmizí, možná zmizíme i my, nevím.
Musíš mi hlásit jakékoli známky slábnutí Santy.
Ale Srdíčko...
Ne.
Srdíčko jsem doma.
V práci jsem tvoje šéfová.
Tak jo, tady máš. Rukavice a tak. Jo. Díky.
- Tati. - Jo?
Chtěl jsem ti dát dárek, než odjedeš, ale ještě nedorazil...
Objednáváš z internetu?
Jestli sis toho náhodou nevšiml, máme dílnu přímo tady.
Možná si nevšiml.
Ne, dílna tady je moc hlasitá
a elektronika od skřítků je děsná, ve všem je muškátový oříšek.
Ale budeš z toho dárku nadšený, jestli dorazí.
- Víš, jak miluješ brusle? - Ne.
Teď na nich můžeš jezdit, aniž by ses zvedl z gauče.
Znáš mě tak dobře, Cale.
Pěkný.
Tati, můj dárek můžeš otevřít hned.
To je ale hezké.
Co to tu máme?
Seznam prodejen vánočních stromků, kde mají v kleci jeleny,
které se snaží vydávat za soby.
V saních máš kleště, abys je mohl osvobodit.
Nemůžeme osvobozovat jeleny v městech.
Hipsteři jim nasadí kloboučky. Ale moc děkuju.
Tak mi je můžeš přivézt sem.
Vánoční donáška je o dávání, ne dostávání, zlatíčko.
Můžu jet s tebou?
Fajn, víte co?
Probereme to příští rok. Už svého starého tátu netrap.
Vážně bylo nutné říct „starého“?
Pořádně obejmeme ještě ne tak starého tátu, jo?
- Mám vás rád. - My tebe taky.
Kéž bych mohl svátky trávit s vámi.
To nic, tati. Chápeme to.
Jo.
Opatruj se.
Mám z dneška špatný pocit.
Máš špatný pocit? Ty jo.
Možná je křestní jméno paní Clausové Škarohlídka.
Máš pravdu. Jezdi rychle a neopatrně.
- Miluju tě. - Já tebe.
Tak jo, vážení.
Dobře, zlatíčka.
A všem dobrou noc.
Co tenhle krám provětrat? Na Cesmínovou dálnici!
New York.
Londýn.
Paříž.
Mnichov.
Everybody talk about pop muzik.
Tak jo.
Naše první zastávka je...
Počkat. Ne. Letos ne.
Tak jo. Aspoň máme víc času...
Ten tu taky není.
Blitzene, no tak. Je to dobrý.
Jsme v pohodě.
Tak jo. Myrin Fischer.
Tak jo.
Sletíme dolů. Šup.
Ach jo.
Ne, Kometo!
- Mám jít s vámi? - Ne, chceš jen perníček.
Nepotřebuju, abys šel se mnou. Zvládnu to, sleduj.
Vidíš?
Je to dobrý.
Dnes přivítáme Simona Choksiho, ředitele společnosti VšechnoHned!
- Sakryš, saze! - V pořadu 42 News
- jdeme rovnou k věci. - Potřebuju cukroví.
Potřebuju cukroví. Kde je nějaké cukroví?
Simone, vaše EN-3000 mělo být vánočním dárkem roku...
Většinou je přímo tady. Cukroví.
...ale nedodali jste ho včas. Je to tak?
Pořád vzhůru?
Řekli jsme, že EN-3000 dorazí do Vánoc.
Jen jsme neřekli do jakých.
Já říkal, že vtip je blbej nápad.
Tak jo, v herním a videoherním průmyslu jsem byl jednička.
Ale u internetových obchodů jsme narazili na pár...
- Katastrof. - Zádrhelů. No tak.
Možná jste chtěli prorazit moc rychle.
Jak řekl Molière: „Neviňte hráče, ale hru.“
Sakra, Hassane! Ani tohle nezabralo.
Hele, budu k vám upřímný.
VšechnoHned doručí všechno hned!
Nebo za čtyři až šest týdnů.
Co řeknete všem zákazníkům, kteří budou mít zítra prázdné punčochy?
Udělej něco.
No tak. Nemůžeme být všichni Santa.
Díky, žes mě odtamtud dostal.
Tohle byla hotová noční můra.
Říkal jste něco, pane?
Přes to hlasité bzučení nic neslyším.
Hassane, vidíš to?
Vidím jen obří černé tečky.
Je to celkem znepokojivé.
Kam zmizel?
Kdo, já? Copak jsem neviditelný?
Vždy jsem si tak připadal.
To přece nemohlo být skutečný.
Ale pokud ano, proč bychom to nemohli dělat i my?
Je krásná noc.
Jo, asi jo.
Na něco se tě zeptám.
Myslíš, že lidi mají méně dětí, nebo jsou děti jen...
Co jsou děti?
Ale nic.
Santo! Nechcete udělat otočku kolem Gateway Archu?
Ne, máme spoustu práce. Tak ať je to za námi.
Ať je to za námi?
Tak jo.
Jste v pořádku?
Popravdě, dovolil jsem, aby svět ovlivnil mou vánoční náladu.
Už se mnou není taková legrace jako dřív.
To je vtip? Být s vámi je prostě senzační, Santo.
Nápodobně, Noeli.
Víš ty co? Nenechám se tím ovlivnit.
Skoro.
Ale ne. Zase se něco děje.
Proč? Co...
Santo?
- Nejlepší příteli? Dobrý? - Nemůžu se dotknout nosu.
- Co se to děje? - Ale ne.
Santo!
Váš pytel. Co se to děje?
- Já... - Santo!
Podle filmu SANTA CLAUS od LEA BENVENUTIHO A STEVEA RUDNICKA
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová