Ho! Ho! Ho!
Cling, cling, cling, cling, cling, cling, Răsună clopoței!
Vine Moș Crăciun acum Se-aude de pe drum, hei!
Știu că e nasol să muncim de Ajun.
Dar dacă ar funcționa sistemul de livrare, n-ar trebui să muncim.
- Cine-mi spune care e cota de piață? - E 6%.
- Cine e la 17%, unde scrie „alții”? - Nu știm.
Viteză maximă, băieți! Hai, Cometă! Să te văd!
Haideți! Să fim o săgeată pe cer!
Am nevoie de ajutor cu bradul! Vine Moșul în curând.
Moșul... Ce drăguț!
- Gata! Bucurați-vă de familie. - Eu nu am...
Ne uităm repede la ce-ai făcut, dar pe urmă treci la culcare.
Suntem atacați!
Vino!
Haide!
Unii colegi spun că a trecut vremea Moșului.
Încă folosește scrisorile clasice și livrează o dată pe an.
Copiii mai mari vor spune mereu că Moșul nu există.
N-am spus că nu există, ci că a trecut vremea lui.
Ia stai așa... Adică nu există?
Mama ta era mai pricepută la chestiile astea. Cred că putem ieși.
Grace, tu ai făcut toate astea?
Cum ai pus fundița în vârful bradului?
Ho! Ho! Ho!
Dăm o tură pe la Statuia Libertății?
Grozavă idee, Noel! Dar mai întâi vreau o gogoașă!
Da!
Încântător!
Da, e bună!
Șefului îi arde de joacă. Pun pariu că nu termină treaba la timp.
Țin pariul, Cruton!
Fără aiureli în centrul de comandă!
- Scuze, șefa, dar ăștia-s elfii. - Exact!
Prea bine. Raportează, Cruton!
Moșul e mult mai lent decât de obicei, dar, nu știu cum, sunt în avans.
Cum e posibil?
Stați așa... Asta e toată lista?
Nu poate fi asta toată lista. Se scurtează în fiecare an.
Ce se întâmplă?
Ține-te bine!
- Ce facem aici? Casa asta nu e pe listă. - Sigur e o greșeală.
E una dintre opririle mele preferate.
- Cred că laptele e un pic acru. - E lapte de soia.
Ai zis că ești intolerant la lactoză.
Așa am spus, nu?
Mersi că ți-ai amintit! Dormi!
- Crăciun fericit, Sara! - Crăciun fericit, Moșule!
Știi ceva? O să aflu de ce nu e casa asta pe listă.
- Intrăm și prin efracție acum? - Haide... E în ordine. Ba chiar mai mult.
- E „moștastic”. - O glumă clasică...
Mă gâdilă un pic.
M-ai speriat.
Calmează-te! Nu! Oprește-te!
Nu! Am venit la Sara, fiica ta.
- Mă știe ea. - Eu sunt Sara!
Stai... Ce-i cu mine?
Într-o clipită au trecut 28 de ani. Măcar eu arăt la fel.
Cine ești?
Moș Crăciun!
Intolerant la lactoză. Mi-ai dat lapte de soia.
Ascultă-mă bine, nebunule!
Moșul nu există și nu mai am cu ce arunca, așa că o să te rog frumos să pleci.
Înțeleg. Adulții nu cred în magie. Cresc și magia dispare.
Dar nu-ți amintești de mine?
Nu-mi amintesc mare lucru. Sunt adultă și locuiesc cu părinții mei.
Viața mea e o zi lungă și neclară, cu multe episoade de Judge Judy.
Din toți copiii din lume,
la tine nu mă așteptam să nu mai crezi.
Bine, să zicem că ești Moșul.
Ce cauți aici?
Primesc cadourile online și, sinceră să fiu, am uitat că e Ajunul.
Păcat, înseamnă că nu vrei asta.
Doamne! Nu m-am mai gândit la Polly din copilărie.
Da...
A aruncat-o mama, am dat o petrecere la piscină în budă.
Pipi-petrecerea lui Polly Pocket.
Doamne! Chiar ești tu!
Crăciun fericit, Sara!
Crăciun fericit, Moșule!
Te las să-ți faci treaba.
Mulțumesc!
Ce naiba se întâmplă? Haide odată!
Noel! Am nevoie de ajutor! Noel!
Zgâlțâie un pic clanța ca s-o deschizi.
Moșule?
Prieten bun? Ești acolo?
Moșule? Mă auzi?
Bun...
Noel, trage aer în piept! Respiră!
Așa. Gata, plecăm!
Lapte și fursecuri!
Ești teafăr?
Cine-a vorbit?
Bună, mamă...
Cal, ce-am discutat noi despre jocurile astea?
Te lași dus de val, nu mai faci diferența între fantezie și realitate.
- Da, sunt reală! - Bine, gata!
Chestia aia e reală?
Lewis, am făcut popcorn!
- Bună, mamă! - Bună...
Eu și Lewis ne uităm la un film despre Moșul.
- Incredibil cât de inexact e... - Sunt sigură.
Ar trebui să fiți în pat.
Tatăl vostru adoră să vă vadă când vine de la muncă.
- Dar trece partea frumoasă a Crăciunului! - Știu, ar vrea să poată fi aici.
- Dar trebuie să lucreze... - Pentru toți copiii lumii.
Așa e.
Gata, treceți în pat! Amândoi!
Îmi pare rău, Lewis. Terminăm filmul cu altă ocazie.
Chiar 28 de ani...
Auzi, 28...
- De ce tot spui „28 de ani”? - De 28 de ani fac meseria asta.
- Unde se duce timpul? - Eu știam că zboară, nu?
Toți copiii care au devenit adulți și au încetat să mai creadă...
CONTOR DE MAGIE
Sfântă noapte! Rămânem fără rezerve de magie.
Ba nu, e vechi contorul. Nu merge.
Cred că e făcut din dropsuri. E noaptea perfectă!
- Îmi merge la suflet. Facem treabă. - De ce vorbești ciudat?
Nu e ciudat când vorbesc așa, ci când vorbesc așa.
Ia stai un minuțel de caramel!
Cum te-ai întors pe acoperiș când eu m-am uitat pe horn tot timpul?
Hai, Noel... Un Moș bun nu-și spune secretele.
Fulger, întoarce-te!
Gata, să ne calmăm. De ce miroși a caramele?
- Tu de ce miroși a disperare? - E un miros? Disperarea?
Ce se întâmplă?
Ascultă-mă...
Să nu spui nimănui,
dar magia mea a dat greș azi, nu e mare lucru.
- Suntem la 3000 m altitudine... - Aproape 3500.
...trași de vite zburătoare...
- Nu le place să le zici așa! - ...care depind de magie.
- Așa e. - Nu e mare lucru?
Băieți, ridicați sania!
- Cruton, avem o problemă! - Hai, băieți!
CINE ESTE FAMILIA LUI MOȘ CRĂCIUN?
CAPITOLUL UNU AM „PHORNIT”
Băieți, ridicați sania!
Băieți!
- Ce-ai făcut? Poartă amprenta ta! - Greșit!
Eu am ciocolată pe degete. Tu ai făcut o greșeală.
Nu fac niciodată greșeli. Am un istoric nepătat.
E nepătat acum, dar nu înseamnă că n-a avut cândva pete!
Noel? Moș Crăciun? Recepționezi, Moș Crăciun?
Anunț-o pe doamna.
Sandra, pasiunea asta pentru prieteni blănoși...
e deja exagerată.
Ce opțiune am?
Aici nu sunt copii de vârsta mea și uneori vreau să vorbesc cu cineva.
- Dar ei nu-ți răspund. Sper... - Nu răspund, mamă. Sunt animale.
Nu sunt nebună, doar mă simt singură uneori.
Știu că nu e ușor să locuiești la Polul Nord.
Da, dar mă descurc.
- Tu ar trebui să te plângi. - De ce? Mi-e bine. Sunt fericită.
- Sigur că da, așa ești tu, optimistă. - Așa sunt eu?
Vezi mai departe de „doamna Crăciun”? E o bătrână care tricotează și coace.
- Nici nu are prenume. - Nu e adevărat. Am prenume.
- Ba nu. - Ba da.
- E... Nancy. - Nu...
- Noașa. - Numele ăsta nu există.
- Moașa. - Vrei să-ți zicem așa?
- Ce se întâmplă, Betty? A dispărut sania? - Nu tocmai.
Sania s-a întors, dar nu pare să fie și Moșul în ea.
Cum e posibil?
Nu! S-a întâmplat iar! Dar unde e noul Moș?
Dă Doamne să fie Harry Styles! Te rog!
Păcăleală!
Da...
Bună gluma, șefu'! Nici n-aveam emoții...
Acoperiți cu niște fân.
Vreau să vă felicit pe toți pentru încă un Crăciun minunat.
Am reușit, nu?
Știu că nu o spun destul, dar să fiu Moșul a însemnat totul pentru mine.
O dată pe an le împart bucurie și magie oamenilor de pretutindeni,
dar nu aș reuși fără voi!
Mai ales fără voi, Bucurie și Magie.
Moșul nu înseamnă nimic fără elfii lui. Vă spun sincer.
Meritați cu toții din plin o vacanță uriașă!
Sau putem merge la atelier, să facem jucării!
Să înceapă petrecerea!
Ne trezim într-un îmbietor miros
Niciun loc din lume nu-i atât de frumos
Altă noapte perfectă
Ce s-a întâmplat, domnule?
A fost super, nu-i așa, Noel? A fost bine. Noel?
Atunci defecțiunile au fost doar la noi.
- Ba bine că nu! - O să rezolvăm totul,
și o să notez în raport că toți ceilalți s-au purtat ciudat.
Așa să faci!
Moșul s-a întors, Crăciunul e gata
- M-ai speriat. - Eu te-am speriat? Serios?
Elfilor le place ciocolata
Jucăriile, bomboanele și ciocolata
- Chiar m-ai speriat. - Da? Mi s-a spus că a dispărut sania ta.
Nu mai crede tot ce auzi!
Stai așa, Moșule... Spui cumva că au mințit elfii?
Elfii nu mint!
Ce ne credeți? Gnomi?
Vorbim mai târziu?
- Bine. - Dorm un pic
și sărbătorim și noi Crăciunul.
O să stăm de vorbă după ce adorm copiii sub brad.
Nu mai sunt copilași, nu mai adorm sub brad.
Îmi spui ce s-a întâmplat când duceai cadourile?
- E un pic jenant. - Știi că-mi poți spune orice.
Alunecam prin vortexuri și săream dintr-o dimensiune în alta.
O noapte obișnuită.
Nu, n-a fost nimic obișnuit. A fost altfel.
- Ce anume a fost diferit? - Lumea e diferită, draga mea. Oamenii.
E parcă nu funcționează cum trebuie, nu sunt conectați la viață.
A fost bine.
A fost bine. Pe urmă nu mi-a mers magia.
Înțeleg... Se mai întâmplă.
Se mai întâmplă? Câți Moși știi? Mie nu mi s-a întâmplat.
- Nu, dar ai 65 de ani... - Da.
...vârsta la care oamenii încep să încetinească ritmul,
se bucură de viață, se pensionează...
Se pensionează?
Așa...
În domeniul ăsta nu există pensionare.
Te sperii, cazi de pe acoperiș în zăpadă și îi dai o carte de vizită unui străin.
Cling, cling, cling Moșul a căzut
Și acum a dispărut
Scott...
Apropo de asta, știi dacă a existat o doamnă Crăciun înaintea mea?
Poftim?
Când l-ai speriat de moarte pe fostul Moș și i-ai preluat postul,
avea cumva soție?
- Chiar nu știu. - Nu te-ai obosit să întrebi?
Nu era foarte vorbăreț. Căzuse de pe un acoperiș în zăpadă.
N-a zis nimic? „Spune-i lui Myrtle că o iubesc”?
- O cheamă Myrtle? - Nu. Știi de ce?
Fiindcă dna Crăciun nu are prenume. Eu n-am prenume.
Te cheamă Carol. Sau cel puțin așa îți spun eu.
Stai... Poate nu te cheamă Carol, fiindcă uneori te strig și nu-mi răspunzi.
Carol mă chema înainte.
O să te supere asta?
Nu, faptul că m-ai cerut de soție și te-ai îngrășat 90 kg m-a supărat.
- Asta e chiar o problemă. - Da... Am un plan.
Eu o să fac focul.
Nu iar!
Uită-te și tu! Nu a vrut...
Ai încercat să scapi de discuție fugind pe horn?
Nu! Am...
Nu.
- Nu? - Făceam...
Da, ai putea vedea lucrurile și așa. Da, asta am vrut să fac.
Vă dau cea mai proastă veste pentru un Moș Crăciun.
- Nu! - Ați slăbit.
Nu!
Știam eu! De aia mă simt slăbit. Nu mi se mai mișcă burta la fel când râd.
Nu mai e burtă de jeleu.
Ați rămas cu doar trei guși.
Uneori, când mă aplec, îmi văd picioarele!
Stai așa, doctore...
- Sunt pe moarte? - Nu!
- Dar sunt îngrijorată. - Da?
Se mai întâmplă ceva ce-ar trebui să aflu?
Știi cum e... Nu. Nu cred. Nu.
Deci nu e nimic în regulă cu magia dv., de exemplu?
Bun... Cine a ciripit?
Doamna Crăciun? Noel?
Era confidențial ce le-am spus. Și oricum nu era adevărat.
- Bine. - Schimbăm subiectul!
O întrebare ipotetică, fiind amândoi oameni de știință.
În ce condiții Moșul n-ar mai fi Moș? Ce-ar trebui să se întâmple? Ipotetic.
Teoretic, pierderea magiei ar putea fi cauzată
de toți copiii care nu mai cred sau nu mai au nevoie de Moș Crăciun.
Dar probabil e doar o problemă fizică.
Dacă o țineți tot așa, veți deveni musculos.
Deja riști să mă jignești.
- Scuze! - Trebuie să-mi ies din formă.
În loc de „Eye of the Tiger”, bag la „ghiozdan”.
Ho ho ho!
Succes!
Zile până la Crăciun
Bună! Ce faci?
Exerciții fizice.
M-ai făcut să mă mișc, trebuie s-o iau de la capăt!
Mergem în drumeție?
Nu vrei să mai fiu Moșul?
Jaden Grimes, Lakeland, Florida.
- Minge de fotbal! - Bravo, Moșule!
- Următorul! - Asta a cerut!
Nu că e plăcut?
Da. Era un exercițiu și mai bun dacă aveam și umplutură.
Otto Broghammer. Düsseldorf, Germania.
- Otto vrea un șarpe. - Un șarpe de jucărie. Bravo!
A scris „de jucărie”, dar vrea unul real. Însă nu le-a spus alor lui.
Băieții adoră șerpii.
Băiete! Trezirea! Nu s-a întâmplat nimic.
- Deci? - Ați mai slăbit cinci kilograme.
Știam eu! Știi ce am acum? Mușchi abdominali! Am îngrozit elfii.
Am corp de luptător MMA, nu de mâncător M&M.
Cum se întâmplă așa ceva? N-am făcut nimic timp de zece luni.
Nici măcar jucării n-am făcut!
O să fie o surpriză plăcută pentru copii.
Le fac elfii. Dar nu sunt eu acolo. De obicei mă implic.
Cu spiritul Crăciunului cum stați?
Bine, doar că acum nu mai poți zice: „Crăciun fericit tuturor!”
Propun să vă testăm magia.
- Bine. - Întindeți mâinile.
- Acum atingeți-vă nasul. - Bine.
- E bine? Cum e? - Da, e bine.
MIȘCARE LENTĂ
AM „PHORNIT”
Bun! Puteți zbura.
- Să-mi ziceți dacă mai apar probleme. - Bine.
N-ai uitat nimic? Cea mai plăcută parte a examinării.
Așa!
Singurul motiv pentru care merg la doctor.
E semn bun.
- Îmi mai dai una? - Cu siguranță.
Iar ea este Patti Donovan,
acuzată de bătut din picior, țipat și aruncat varza de Bruxelles.
Obraznică sau cuminte?
Am știut eu că zâmbetul ei nu e ordine. Obraznică.
Ce e, Edie?
Știu că nu se cade, dar unii ar spune că, numind-o „obraznică”
doar pentru niște crize, o faceți de râs.
„Unii ar spune”...
Bine. Schimbați în „cuminte”!
Tyler Wilson, deranjează orele de curs.
Obraznic.
- Îmi pare rău, dar e caz clasic de ADHD. - Mă omori cu zile, Edie...
Și să știți că nu mai avem voie să spunem „obraznic”.
E lista neînțeleșilor, primesc și ei cadouri.
- Ce rost mai are? - Domnule, vă plac ședințele acestea!
Îmi plăceau. Pot delega sarcina asta altcuiva?
Sunt încântată!
Toate fetele sunt cuminți și toți băieții sunt obraznici?
Așa cum pisicile sunt fete și câinii sunt băieți.
Acum câteva secunde ai spus că nu mai e voie să zicem așa.
- Înainte să simt ce e puterea. - Vedeți? De aia nu puteți delega sarcini.
Mai sunt câteva zile până la Crăciun.
Scuze!
Cred că tu ești mai apropiat de Moșul decât oricine altcineva.
Poți repeta mai rar, mai tare și vorbind în reportofonul meu?
Nu.
Mă gândeam la Moșul... Crezi că încă se descurcă?
E cea mai ciudată întrebare pusă vreodată! E Moș Crăciun!
Da, și îl iubim cu toții.
Însă am văzut ce se întâmplă când Moșii își pierd pasiunea meseriei.
- Devin irascibili. - Irascibilitatea îi dă șarm.
- Nu le mai pasă. - Nu-mi place discuția.
Și au loc accidente!
Uite ce e...
- Plutește ceva în aer. - Baloane de spumă? Le ador!
Scrisorile pentru Moșul se împuținează. Copiii au spiritul Crăciunului în suflet.
Dacă ei nu mai cred la fel de mult, magia pălește.
Cred că Moșul simte și el,
iar dacă asta-i afectează activitatea, ar putea însemna sfârșitul Crăciunului.
Nu!
Cu noi ce crezi că se întâmplă? Cu elfii?
- Ce anume? - Crăciunul e scopul nostru.
Dacă dispare, nu știu... Poate dispărem și noi.
Vreau să-mi raportezi orice semn că Moșul șovăie.
- Dar, Iepuraș... - Nu! Acasă sunt Iepuraș.
La muncă sunt șefa ta.
Așa! Mănuși și tot tacâmul. Mersi!
- Tată! - Da?
Am vrut să-ți dau cadoul înainte să pleci, dar n-a sosit încă...
Mi-ai comandat ceva online?
N-ai observat? Avem atelier aici, la Polul Nord.
- Probabil n-a observat. - Atelierul e prea zgomotos
și știi că elfii fac aparate nasoale, intră nucșoară peste tot.
Dar cadoul te va da pe spate, dacă ajunge.
- Știi cât îți plac roller-coasterele? - Nu.
- Acum te poți da de pe canapea. - Ce bine mă cunoști, Cal!
Tare!
- Cadoul de la mine îl poți deschide acum. - Ce frumos!
Ce avem aici?
O listă cu piețele de brazi unde țin căprioare în cușcă
ca să pară că au reni.
Ai cleștele de tăiat în sanie, să le eliberezi.
Nu putem elibera căprioare în oraș.
Le pun hipsterii pălărie, dar mulțumesc frumos!
Mi le poți aduce mie.
De Crăciun trebuie să oferim, nu să primim, scumpete.
Pot veni cu tine?
Bun! Mai vorbim la anul pe tema asta. Dă-i pace bătrânului tău tată.
Chiar era musai și „bătrân”?
Să-l îmbrățișăm pe nu-foarte-bătrânul vostru tată!
- Vă iubesc! - Și noi pe tine!
- Aș vrea să pot rămâne cu voi. - Nu-i nimic, înțelegem.
Da.
- Să ai grijă. Am o presimțire rea. - Ai o presimțire rea?
Poate prenumele dnei Crăciun e „Dezolanta”.
Ai dreptate. Condu repede, fii neatent.
- Te iubesc. - Și eu.
Bun!
Veniți, copii!
Și tuturor o noapte bună!
Să ne începem drumul pe Autostrada Voioșiei!
New York!
Londra!
Paris!
München!
Bun!
Prima oprire este la...
Stai... Nu anul ăsta.
Nu-i nimic, avem mai mult timp să...
Nici el nu e pe listă.
Fulger, ușurel! Gata! N-am pățit nimic!
- Uite! Myrin Fischer. - Bine.
Să coborâm, haideți!
Frate...
Nu-i voie, Cometă!
- Vrei să merg cu tine? - Tu de fapt vrei un fursec.
N-am nevoie să vii cu mine. Mă descurc. Fii atent!
Vezi?
E totul în ordine.
Azi stăm de vorbă cu Simon Choksi, director executiv la EverythingNow!
Pe cenușa mea! Vreau un fursec.
Îmi trebuie un fursec. Unde sunt fursecurile?
Simon, EN-3000 trebuia să fie cadoul de Crăciun al anului...
Aici erau. Fursecurilor?
...dar n-ați reușit să livrați, corect?
Nu doarme?
Am spus că EN-3000 va ajunge de Crăciun. Însă n-am spus care Crăciun.
Nu era de glume, Hassan!
Am dat lovitura în domeniul jucăriilor și jocurilor video.
Dar de când am trecut la comerțul electronic, au fost câteva...
- Catastrofe. - Obstacole. Pe bune...
Ați încercat să creșteți prea repede.
Ca să-l citez pe Molière: „Nu jucătorul e de vină, ci jocul.”
Ce naiba, Hassan! Nici asta n-a mers! O să fiu sincer cu voi!
EverythingNow! va livra totul acum! Sau între patru și șase săptămâni.
Ce le spuneți clienților care nu vor avea cadoul așteptat?
Fă ceva!
Nu putem fi toți Moș Crăciun.
Mersi că m-ai salvat. A fost un coșmar devenit realitate.
Ați zis ceva, domnule? Aud doar un bâzâit puternic.
Hassan, vezi?
Văd doar pete negre uriașe. E îngrijorător.
- Unde a dispărut? - Eu? Acum sunt și invizibil?
- Mereu m-am simțit neobservat. - E imposibil să fi fost real.
Dar dacă totuși e, de ce nu putem face și noi la fel?
E o noapte frumoasă.
Da, să zicem...
Vreau să te întreb ceva.
Oamenii fac mai puțini copiii sau copiii sunt...
Ce să fie?
Lasă.
Moșule! Facem un looping prin Arcada din Saint Louis?
Nu, avem multă treabă. Haide să terminăm odată!
Să terminăm odată?
Așa.
E totul în ordine?
Am permis lumii să-mi afecteze spiritul Crăciunului.
Nu mai sunt la fel de distractiv, știu.
Glumești, nu? Timpul petrecut cu tine e cel mai grozav.
La fel și cu tine, Noel.
Știi ceva? Nu mă mai las afectat.
Încă un pic...
Nu, se întâmplă iar ceva...
De ce?
Moșule?
- E totul în ordine? - Nici nu pot să-mi ating nasul.
- Ce se întâmplă? - Nu!
Moșule! Sacul tău! Ce se întâmplă?
- Sunt... - Moșule!
După personajelelui LEO BENVENUTI ȘI STEVE RUDNICK
din "CINE ESTE MOȘ CRĂCIUN?"
Subtitrarea: Ruxandra Dorobanțu