Ajjaj! Ez nem jelent jót.
Bernard!
- Hiányoztam? - Mit keresel itt? Mi ez a drámai belépő?
És miért nézel ki úgy, mint egy hegyes fülű öregember? Nyomasztó.
Már 1600 éves vagyok. Mi a te kifogásod?
A hidratáló smafu?
Nem is láttalak, mióta elmentél a manórumspringára.
- Hemzsegi-Nyüzsögire. - Vissza se jöttél.
Találkoztam egy emberrel. Feladtam érte az örökifjú manólétet.
Cserébe itt van ez, hiába nyomom a négyütemű fekvőtámaszokat.
De sajnos nem azért jöttem, hogy kedélyesen csevegjünk.
- Készülj! - Simon tönkreteszi a karácsonyt.
Ha tudod, miért nem az Északi-sarkon teremtesz épp rendet?
Mert nem az én dolgom. Én is bukdácsoltam először.
- Meg aztán később is. - Majd beletanul Simon.
Annyira jellemző rád ez a makacsság.
Rád meg az, hogy csak úgy eljössz ide,
és lefagyasztod a családomat. Egyébként hogy csináltad?
Ezzel itt. Oroszlánfókán is hatásos.
- Mi történt? - Történt valami?
Bernard! Szentséges ég! De jó újra látni!
Én is örülök neked, Carol. Remekül nézel ki.
Pipa lesz rád, ha kiolvad.
Rád is pipák lesznek, ha megtudják, hogy nem akartad megmenteni a karácsonyt.
- Mert már nyugdíjba vonultam. - Elméletileg én is.
De hemzsegtem-nyüzsögtem, amikor La Befana megkeresett, és vissza kellett jönnöm?
Nem! Lépj a Télapó-sarkadra!
Az egész a véletlen műve volt. Valaki lezuhant a tetőről, és bumm!
Hát persze.
- Így volt. - Ugyan!
- Kérem a kütyüt! - Nem. Változott a terv.
Mutatnom kell valamit, Scott.
TÉLAPUK
ÖTÖDIK FEJEZET JULIVERZUM
Hova tűntek a színek? Ennyire képes a varázskütyüd? Nem futotta szépiára?
Előhozod a rekeszsérvemet.
Figyelek, Bernard, ha már elhoztál a History Channel világába.
- Jön. - Kicsoda?
Bernard! De örülök, hogy látlak!
Hoztam egy zsémbes látogatót, ha nem baj.
Scott Calvin! Úgy örülök, majd megőrülök!
Sajnáltatja magát. Azt hiszi, minden véletlenül történik vele.
- A Télapó-blues! Foglalkozási ártalom. - Sajnálom, de…
- Ki vagy te? - Szólíts Télapónak!
Kissé zavaró lehet, mert sokan vagyunk.
Én voltam a 17. Télapó, szóval a legtöbben 17-esnek hívnak.
Ez a nagy gazdasági világválság időszaka, ami az én uralkodásom idejére esett.
Szóval itt kell tanyáznod. Jó muri lehet.
Nem volt egyszerű, de megoldottuk. Narancsot és zoknit osztogattunk.
A nagyszüleim meséltek erről, hogy hálátlannak érezzük magunkat.
Erre játszotok? Hogy bűntudattól vezérelve visszatérjek a munkához?
Télapónak lenni nem munka. Rossz helyettest választottál,
- mert túl korán vonultál nyugdíjba. - Honnan kellett volna tudnom?
Érezned kellett volna. Méghozzá itt.
- Az csak a savas reflux. - Állandóan hárít.
Tudjuk, hogy elszúrtam, ezért nem nekem kéne helyrehoznom.
Visszamegyek a szép, színes világomba,
és a biztonság kedvéért elvégzek egy tbc-tesztet.
A gyógyszertárban biztos árulnak gyorstesztet.
- Mi ez már megint? - Feliz Natal!
Szent Télapó! Papai Noel! Oly sok kérdésem lenne!
Boldog karácsonyt, gyerekek!
Egek! Mi ez az öszvérszag? Ez…
Krampusz! Hogy jutok vissza Chicagóba?
Az ajtón át.
Szuper. Miért is ne vennéd el a gyerekek ajándékait? Nálad ez a módi.
Megint a bajkeverők!
- Mi ez, „Télapolisz”? - Nincs neve.
- „Mikulásvilág”? - Nem.
- „Juliverzum”! - Elég!
Nem emlékszel rám, ugye?
Te estél le a tetőmről.
- Talán be akarsz perelni? - Nem akkor találkoztunk először.
Ebben a házban nőttem fel.
Az ott én vagyok.
Tudtam, hogy létezel!
Scotty Calvin! A hosszú listás kisfiú!
Tudod, Télapó nem teljesíti minden kívánságodat.
A bicikli Jimmyé lenne,
a játékbaba Angeláé, a rózsafüzér Mary nővéré,
a lassú főzőedény a szüleimé.
Ha megkapják, amire vágynak, ők is hihetnének benned.
Miért hittél bennem, ha még sosem láttál?
Idebent éreztem. Olyan, mint valami suttogás.
Sokan elfelejtik, hogy a karácsony varázsa elhiteti velük, hogy bármi lehetséges.
Én is elfelejtem majd? Mint a szüleim?
A felnőttek kevésbé hisznek olyasmiben, amit nem látnak.
De egy napon, véleményem szerint, sokkal jobb hellyé változtatod a világot.
- Erre nem emlékszem. - Tudod, hogy megy ez.
Beporoztál? Hisz még kisgyerek voltam! Ezért vagyok olyan rossz matekból.
Miért nem mondtad el?
Látom, ha hiszem.
És most hol vagyunk?
- A Juliverzum klubházában? - Ne hívd így!
Azt nézd! Mürai Szent Miklós.
Szerintem nem igazán hasonlít rám, de hát ez van.
- Mi folyik itt? - Csak figyelj!
Ez sosem az ajándékokról szólt, hanem magáról az ajándékozásról.
Szent Miklós szülei meghaltak.
Meglehetősen gazdag lett, de elajándékozta minden pénzét,
- hogy a rászorulókon segítsen. - Én akartam elmesélni.
Mindenesetre nehéz volt akkoriban az élet.
A szülők nem mindig tudták megóvni a gyerekeket a világ szörnyűségeitől,
ezért étellel és édességgel nyújtottam vigaszt számukra.
Hadd örüljenek!
- Az élet apró örömei. - Pont arra volt szükségük.
- Reményre. - Most mennem kell befejezni a körutamat.
- Már mész is? - Igazából sosem mentem el, Scott.
Benned élek tovább. Ne feledd, az ajándékozás a fontos!
Az ajándékozás.
Csak Szent Miklóssal lógtam. Aztán eltűnt a füstben, mint egy Elton John-koncerten.
Igen, van stílusa.
A vállalkozása valódi varázslattal töltötte meg a világot.
Abból született meg a Télapó és a manók földöntúli világa,
hogy folytassák a küldetését.
Földöntúli?
- Vajon én is az lennék? - Nem.
Átlagos emberi lény vagy rengeteg hibával.
A Télapók feladata, hogy megfeleljenek koruk kihívásainak.
Az utolsó éveimben a technológia varázsa került előtérbe.
Úgy gondoltam, csak egy ember tudna megfelelni az új kihívásoknak.
Egy különleges ember.
A záradékok útmutatásul szolgálnak. A Télapótlási záradék, a Télanyu-záradék.
Igazán hozzáadhattam volna egy Kevesebb duma-záradékot is.
Én véletlenül keveredtem ebbe. Láttam, hogy lezuhansz a tetőről.
Szerinted attól csúsztam meg és estem le, hogy rám kiabáltál?
Én vagyok a Télapó!
Több millió tetőn jártam.
A Télapó nem esik le a tetőről. Milyen szörnyű is lenne!
Ezek szerint én vagyok az első ember Télapó?
Gondoltam, felnevelhetnéd a családodat az Északi-sarkon,
és a gyerekeid örökölhetnék az északi varázst,
hogy az öröklés kevésbé függjön
egy csapat önelégült földöntúli szeszélyétől.
A gyerekeimnek nincs varázsereje.
Biztos?
Megmutattad neki?
Mit?
Megvan a magam terve, Papai. Köszönöm!
Hadd fogadja be az egész Juliverzumot! Francba, már én is így hívom!
Mutasd az Északi-sarkot!
Meghasad a szívem, hogy közönséges manó módjára készítesz játékot, Betty.
Nincs olyan, hogy közönséges manó, Ponton. Jó ez így.
Nézd, milyen teherautót csináltam!
Mik ezek a béna játékok?
- Cody Pugh teherautót kért. - Cody Pugh.
Nincs Most-fiókja.
Tudom. Postán küldött karácsonyi listát.
- Postán? 1987-ből küldte? - Ezeket ugyanúgy ki kell szállítanunk.
Mármint kémény meg ho-ho-hó? Ez már nem vág a profilunkba.
- De… - Csak semmi de, oké? A Télapó dönt.
Ez nem karácsony, Betty.
Nem gondolkozhatsz így. Ha elveszted a reményt, eltűnsz.
Lehetsz bármilyen szomorú, ha ilyen menő sityakot viselsz.
Eltűnnek a manók. Miért nem ezzel kezdted?
Hát nem érted?
Minden a karácsony szelleméhez és Szent Miklóshoz vezethető vissza.
Azt hittem, helyesen cselekszem, mert bennem volt a hiba.
Mindig is nehéz volt a munkánk.
Aszály és gyarmatosítás ideje alatt is vittem ajándékokat.
Én meg a sötét középkorban.
Nálam volt a nagy gazdasági világválság, a II. világháború, Vietnám
és a Csillagok háborúja különkiadása.
- Idióta vagyok. - Végre haladunk.
Vissza kell mennem.
Végre! Már kezdtük megbánni, hogy bevettünk egy embert.
Az emberek mindig csalódást okoznak.
- Mondhatnék valamit? - Nem, mert úgyis gonosz leszel.
Egyikőtök sem volt könnyű eset. Azt hittétek, jól csináljátok, pedig nem.
Mindig a manók segítettek ki titeket.
Én a kezdetektől fogva elleneztem ezt az egész Scott-féle kísérletet.
- Mondtam, hogy gonosz lesz. - Emberi kézbe adni a varázslat sorsát?
Számomra felért egy világvégével.
- Tisztára apokaliptikus. - Befejezed még ma?
Minden évben arra vártam, hogy Scott Calvin megbukjon.
Hogy feladja. De mindig kitartott.
Az a gyerek azt akarta, hogy az emberek megkapják, amit akarnak,
hogy higgyenek.
Lehet, ti választottátok ki a munkára, de Scott akart Télapó lenni.
És ő lett a legjobb Télapó.
Mostanában elfoglalt voltam, mert hozzámentem egy emberhez.
Nézzétek csak!
Ő Vanessa Redgrave, 85 éves.
Pár száz évvel fiatalabb nálam, de azért vannak közös témáink.
- Jó kis páros. - Gratulálok!
Jól van, fogytán az időnk.
Ez visszavisz az Északi-sarkra.
- Be kell ugranom a házamba. - Menj, ahonnan jöttél!
Most is idegesítő vagy.
Én sem élveztem ennek egy másodpercét sem.
Gyere ide!
Elképesztő, hogy Oscar-díjas feleséged van.
Üdvözlöm. Most mennem kell. Rohanok.
Hali! Jól van, megyek.
- Krampusz! Más lett a szarvad? - Kösz, hogy észrevetted!
Várjunk! Scott?
- Mi ez? Hol van Bernard? - Nem találjátok ki, hova kell mennem!
Sajnos ha tovább zsugorodik a karácsony szelleme,
a szállítórendszer teljesen leállhat.
Azt mondtad, a tudomány működteti.
Azt mondtam, főleg a tudomány és részben a varázslat.
- Állíts elő belőle többet! - Nem állíthatok elő varázslatot.
Az embereknek kell hinniük benne és a karácsonyban.
Meglep, hogy még működik a rendszer.
Kell hogy legyen még valahol varázsforrás az Északi-sarkon.
Csak nem tudom, hol.
ANYA KARÁCSONYI LEJÁTSZÁSI LISTÁJA
Anyának díszítettem fel. A karácsony volt a kedvence.
Mondta is, hogy bár félretehetne némi karácsonyi érzést,
hogy a nehéz napokon felhasználhassa.
- Mindennapos karácsony! - Ahogy mondod.
Bár ő is láthatná ezt!
Lát minket, apa. Tudja.
Karácsonyi díszek!
Tudom, július van, de szükségem volt rá.
Egyszerűen tökéletes.
Hogy vagy?
Fáradtnak, szomorúnak, dühösnek, boldognak…
és hálásnak érzem magam. Amit csak akarsz.
A kislányod nagyon igyekezett, hogy fent tudjon maradni, míg megjössz.
Sajnálom.
Ígérd meg, hogy mindent megadsz Grace-nek!
Ugyan! Bármit megteszek érte.
Apa! Ha a mindennapos karácsony célja, hogy mindenki boldog legyen,
miért olyan szomorú itt mindenki?
Nem szomorúak.
Csak a változás, még ha jó is, eleinte nehéz tud lenni.
De minden jobb lesz, mint korábban.
- Kérsz egy kis pillecukrot? - Jaj, ne!
Már nem pillecukorból vannak.
Szóval vissza kell mennem, mert túl korán jöttem el, és rossz utódot választottam.
- Végre együtt tölthetnénk a karácsonyt. - Jövőre össze fog jönni. Ígérem.
A gyerekek imádnak itt lenni. Végre van életük, nekem meg nevem.
Mégpedig Carol igazgatónő.
Én is imádok itt élni, de mint mondtam, eltölthettem némi időt a Juliverzumban.
Szörnyű ez a név.
- Szerintem gyönyörű. - Nem.
Juli… Másodjára még rosszabb.
Lehetne inkább Télapóföld. Vagy Télappföld.
Vagy „Mikulapolisz”.
- Igen! - Esetleg „Karácso-Mezopotámia”.
- Ez jó! - Tökéletes!
Nem, túl sok szótagból áll.
Eltértünk a tárgytól. A lényeg, hogy Simon tönkreteszi a karácsony szellemét.
Éreztem, hogy valami nem stimmel, de azt hittem, csak a refluxom az.
- Furcsa, én is így éreztem. - Tényleg?
A Télapók a Juliverzumban… azt mondták,
hogy mivel az Északi-sarkon születtetek, lehet, hogy varázserőtök van.
Nekünk?
Ebben reménykedtek az első és egyetlen északi-sarki embercsalád kapcsán.
Oké, kanyarodjunk vissza! Ezt a részt kihagytad.
Minden záradékot nekünk találtak ki.
Szóval én voltam az első Télapóné?
- Nem kérdeztem. - Hát persze.
Szóval azt mondod, hogy mi voltunk az első embercsalád az Északi-sarkon.
Hogy külön minket választottak ki erre az időtartamra.
Mert akkor vissza kell mennünk.
Nem, nem ezt… Nézd, ez túl veszélyes!
- Egymás után tűnnek el a manók… - Mi? Miért nem ezzel kezdted?
- Ez minket is érint, szóval megyünk. - Hadd gondoljam át!
Pakoljatok össze! Én addig előállok egy tervvel.
- Jól van. - Király!
- Mit viszünk? - Sietünk.
Ki kér jégkrémet? Nem ettem bele. Eleve üresen adták a dobozt.
Gyere csak!
- Nem akarom, hogy hallják. - Oké.
Megyünk, és megállítjuk Simont.
Ez a beszéd!
Végre itthon! Milyen csend van. Hol vannak a rénszarvasok?
Nem tudom, de hagytak ajándékot. Jó helyre raktál le, Gömb.
Szedjük össze azokat, akik még itt vannak, aztán tegyük helyre Simont!
Ne haragudj, de először Bettyt kell megkeresnem.
Rájöttem, hogy nincs nála fontosabb.
Furcsamód sokáig én fontosabb voltam. Oké, később találkozunk.
Hozok rágcsát a konyhából.
- Nem fogtok fázni? - Én nem, köszi!
- Hol van apa? - Hova lett?
- Szerintem itt hagyott minket. - Meg fogom ölni.
Nem ölheted meg a Télapót, anya, mert akkor te lennél a Télapó, ami agyrém.
- Szia! - Üdv!
Szia, Riley!
- Helló! - Alig várom a játékestet.
Csak ne Birkapörgetőt játsszunk! Amiatt váltak el a szüleim.
Sajnos közbejött valamit. Nem fog összejönni a játékeste.
- Nem gáz. - De jó!
De cuki az inged, Sandy! Honnan van?
- Megvan, megrendeltem, már hozzák is. - Mi? Mégis hogy?
A MostRögtön!-nel mindennap karácsony van.
Most-fiókkal kérhetsz azonnali kiszállítást is.
Megjött.
Mindennapos KARÁCSONY Azonnali
Köszi, drón!
- Fel is próbálom. - Persze, menj csak!
- Remekül fog állni neki. - Mindennapos karácsony?
Így teszi tönkre a karácsony szellemét. És honnan jött ez a sok drón?
- Hogy értek ide ilyen gyorsan? - Az égen lévő lyukon át.
- Milyen lyukon? Nincs ott semmi. - Mi?
Pedig ott egy fodrozódás az égen. Mint egy örvény.
Onnan jönnek a drónok.
- Oké. - Látja, amit apa is lát.
Vissza kell mennünk az Északi-sarkra segíteni apátoknak.
Bár használhatnánk azt az örvényt!
Támadt egy ötletem, de lehet, őrültnek néztek majd.
Drágám, az őrültségek már rég a mindennapjaink részei.
Betty? Doki? Mogyi?
Puding? Zizi?
Bob?
Pufi!
Nudli? Percy?
Menta?
Nugát?
Babi?
Churro?
Ez nagyon szép, Grace.
Köszönöm!
Egyre nagyobb a csend itt.
Tényleg tűnnek el a manók?
Igen.
És visszajönnek?
A manók a karácsony szelleméből születtek, ami már nem olyan erős, mint régen.
- Lehet, örökre távoztak. - Segíteni akarok. Hiányzik Edie.
Csak hinned kell.
Szíved teljes erejével higgy a karácsony szellemében és minden jóban!
- Ez a titka. - Én hiszek, Betty. Szólok apának is.
Biztos segít majd.
Hát persze.
Megyek vissza dolgozni.
Betty?
Betty? Cukorfalat?
El kell mennem egy időre.
Nem mondhatom el, hova, és nem tudom, mikor jövök vissza.
Te is olyan vagy, mint a többi srác.
Ígérem, hogy nem, de erről nem beszélhetek.
Milyen többi srác?
Csak mondd el az igazat! Ennyivel tartozol nekem.
Jól van.
Az apám a… vagyis csak volt, de megint ő lehet… a Télapó.
A családommal visszamegyünk az Északi-sarkra megmenteni a karácsonyt.
- Viszlát! - Várj!
Megértem, hogy többé nem akarsz szóba állni velem,
de tégy meg nekem egy szívességet!
Maradj fent szenteste, és ha a családommal sikerrel járunk,
Télapó leereszkedik a kéményeden, és meglátod, hogy az apám az.
Nem hiszek a Télapóban, szóval miért ereszkedne le a kéményemen?
Hogy odaadja a kisöcsédnek a lokis Funko Popot.
Honnan tudod, hogy azt akarja?
Passz, egyszerűen csak tudom.
MANÓRENDŐRSÉG
Megállj, betolakodó!
ZSINÓRSPRÉ
Nyugi, Gary! Én vagyok az. Nézz rám! Hallgasd a hangomat!
Szörnyen festesz.
Tudom. Figyelj! Veszélyben van a karácsony.
Tudom, hűséget esküdtél Simonnak, de segíts!
- Annak a sügérnek? Aligha. - Remek. Jól van.
Kelleni fog a régi banda a szalag mellől.
Csak én maradtam, főnök.
Jó, hát…
Mondtam, hogy viseljenek fóliasapkát, hogy ne tűnjenek el.
Kinevettek, mégis itt vagyok, szolgálatodra.
Örülök neki. Szükségem van rád.
Hisz ismersz. Bármit megtennék érted és a karácsonyért.
- Jól van. Menjünk! - Most? Épp kakaószünetem van.
Tedd le a kakaót, Gary!
Puszedli, mit szólnál, ha úgy tudnál repülni, mint a Télapó rénszarvasai?
Nem.
Minden állat tud repülni, csak hinniük kell benne.
- Biztos csak viccel. - Ne légy pesszimista!
A ló az. Ki fog minket nyírni. Pedig még nem is csókolóztam.
Hiszek Sandrában. Sőt, mindkettőtökben.
Klafa utolsó szavak, anya.
Meg kell találnunk Simont, hogy értelmet verjünk bele.
Már nem ugyanaz a Simon, mint volt.
MostRögtön!
Látom. Ráférne egy lakberendező. Mondjuk ez a fa mutatós.
Bár fura ez a girland.
- Hékás! - Mondani akartam, hogy ne nyúlj hozzá.
- Mégse mondtad. - Behatoló!
Elfelejtettem említeni ezeket a mihasznákat.
Ne lőj! Nincs nálunk fegyver.
Hogy bedőltem a Télapó-csapdának!
Igen, főleg, hogy gyakorlatilag már nem is vagy Télapó.
Vajon a manók tényleg eltűntek, vagy csak előled menekültek el?
- Oké, készen állsz? - Meghalni? Miért is ne?
- Igen, drágám. - A lóhoz beszéltem.
Ez szörnyű ötlet.
Próbáltam buzdítani Puszedlit, de nem volt vevő rá.
Miért ne lett volna?
Egy ló akar átrepíteni minket egy lyukon, amit csak Cal lát,
aki megbukott a forgalmi vizsgán, mert nem látta a narancssárga bójákat.
Induljunk!
Gyerünk, Puszedli! Menni fog!
Sandra tutira jobban vezet szánt, mint én,
de nem kellett volna előállni egy B tervvel is?
Nagyon jól csinálod, drágám. Szent ég!
Tényleg szükséges a zárka, Simon? A karácsonyt jöttem megmenteni.
Utána elbeszélgethetnénk. Adhatnék tanácsot a Télapó-léthez.
Az embereknek nincs szüksége a régimódi Télapóra.
De hinniük kell. A karácsony szelleme haldoklik.
- Hogy? Hisz mindennap karácsony van! - Ez aztán a fogós kérdés.
- Kerítés! - Jól van.
Repülj, Puszedli! Gyerünk! Rajta!
Puszedli! Nagyra tartalak.
- Ez az! - Sikerült! Tudtam, hogy sikerülni fog!
Hol van a nyílás, Cal?
Cal!
Nyisd ki a szemed, Cal!
- Tényleg repülünk. - Igen.
- Bizony. - Oké.
- Magasabbra! - Jól van.
Jobbra! Magasabbra! Egyenesen! Magasabbra! Ez túl magas! Így jó.
- Ez túl veszélyes. Forduljunk vissza! - Mi?
Nem megy, beszippant minket!
Behatoló!
- Mi van már? - Fogytán az időnk. Nézd csak!
- Azt honnan szerezted? - Ne, várj!
- A gömb kijuttathatott volna bennünket. - Tudom.
És téged miért hoztak be?
A TÉLAPU című film karakterei alapján
A feliratot fordította: Fekete Márk