Grace – Táta
„V předvečer Vánoc v domech všech
vládl klid, nebyl slyšet jediný vzdech.
Na krbu punčochy...“
„Na krbu punčochy v řadě visely,
svatého Mikuláše přivítat chtěly.
Děti v postýlkách zachumlány spaly,
sny o tančících cukrátkách se jim zdály.“
Trošku tohohle a malinko tohohle.
Čáry máry, abrakadabra.
Miluju období polévek!
Evviva! Calvinovi se vrátili!
Kabáte, je načase jít domů!
Co?
A jéje!
To je ale prohnaný kabát.
SANTA CLAUSOVI
KAPITOLA ŠESTÁ NEZAPOMENUTELNÉ VÁNOCE
Kde se tu vzal kůň?
Najděte toho, kdo v tom byl!
Ty jeho drony jsou super.
Teda, byly by,
kdyby je nepoužíval k ničení všeho dobrého.
Žvejkáš moc nahlas.
Pomůžeme tátovi.
Opatrně, ať vás nechytí.
Chytit se nechá jen trapák!
Tehdy mi došlo, že jsem nechal odlétnout lásku svého života.
Strašně potemněla.
Věřte mi, bude hůř. V roce 1691...
Ne, mluvím o Kouli vánočního ducha. Vidíš, jak tmavne?
Když jsme u toho, nejspíš vás zajímá, co se stalo s mým okem.
Ne. Všiml sis, že Simon ani nevypadal jako Santa Claus?
Nemá to krásné bříško, vousy ani nic jiného.
Takže proces Santafikace ještě nezačal.
Ještě si neoblékl kabát!
- Neoblékl si kabát. - To jsem teď řekl.
Ne, říkám vám, že kabát ztratil hned první den.
Bylo z toho velké pozdvižení.
Takhle to napravíme.
Bez kabátu to není oficiální Santa.
Takže když kabát najdeme, celé to změníme.
SKLAD DŮKAZŮ
Myslíš, že nás ten dron slyší?
Hej, drone!
Slyšels, jak plánujeme, že se dostaneme k Santovu kabátu před Simonem?
Jo, slyšel to.
Vážně?
Kdo ovládá Santův kabát, ovládá severní pól.
Pitomej kabát.
Děkuju, EN-52, velice jsi mi pomohl.
Jsem EN-51.
Drony, přineste mi Santův kabát.
Tati!
- Něco pro tebe mám. - Teď ne, zlatíčko.
Tatínek bude brzo mít vše, co kdy chtěl.
Co jsme kdy chtěli.
Copak už nemáš všechno? Vždyť jsi Santa Claus.
Na tom, že chceš víc, není nic špatného.
Tatínek chce být lepší než Santa Claus. Ale snaží se mu v tom zabránit zloduši.
Mohla bys tedy být tak hodná,
jít do pokoje a zůstat tam, dokud to celé neskončí?
Ale kdyby můj dárek viděli,
možná by už nebyli zlí a uvěřili by v kouzlo Vánoc.
Běž do pokoje. Už mě nebaví pořád poslouchat něco o kouzlu Vánoc!
Veselé Vánoce, Betty.
Veselé Vánoce, Betty, a šťastný nový rok.
- Pozor na hlavu. - Jo.
- Dobrý. - Jsem zvyklý na lidské dveře.
Tak jo.
Noeli, přišli jsme ti pomoct zachránit Vánoce.
Koho zajímají Vánoce?
Betty zmizela a už tu nejsou žádní skřítci.
Zlatíčko, to mě moc mrzí, ale musíš věřit, že je dostaneme zpátky.
Noeli, nikde nemůžeme najít tátu.
Je blízko. Cítím to. Ale jako by byl uvězněný?
Uvězněný? Tak to ne!
Tak jo, jdeme. Pojďte za mnou.
Hlava!
- Fajn. - To je dobrý. Tak jo.
Scotte! Díkybohu.
- Myslela jsem, že tě mučí. - Taky že jo.
Ale moc rád vás všechny vidím!
Některé ale radši než jiné, že? Nemusíte jmenovat.
Jak jste se sem dostali?
Tví kamarádi duchové Santů měli pravdu. Máme schopnosti.
Já to věděl! Tak je použijte.
- Můžete nás dostat ven? - Ne.
Ale Sandra umí mluvit se zvířaty a já vidím díry v nebi.
Zábavné, zajímavé a zbytečné, protože tu jsme pořád uvěznění.
Můžete se přece projíst ven.
Mříže jsou z lékořice.
Proč jsi mi to neřekl?
Myslel jsem, že se sbližujeme.
Sbližuješ se s mým Santou?
Hej, Noeli!
Kamaráde! Noeli!
Noeli, ty ňoumo!
Slibuju, že se vrátím a budu tě strašit!
Tvoje blbá čepka ani nefungovala.
Pořád tu jsi.
- Ale ne. - Tak jo.
Obviňovat se můžeme později.
Ale teď...
dobrou chuť.
Puťa puťa, kabáte!
Vylez, ať jsi, kde jsi, ty pitomej, hloupej kabáte!
Hej, drony.
Dám milion dolarů dronu, co ten kabát najde.
Peníze pro nás nic neznamenají.
Pitomý drony.
Měl jste prst na tlačítku, takže jsme to slyšeli.
Promiňte. Nějaké známky vetřelců?
Ne. Ale pokud potřebujete pěšáky, víme, kde je najít.
Pěšáky?
VAROVÁNÍ: NEOTEVÍRAT
A jsem venku.
To nebylo zlé. Děkuju.
- Brnkačka, co? - Ani ne.
Potřebuju chvíli pauzu.
Vážně? Já dostal hlad.
Je dobrá.
Hele, klíč byl hned tady.
- Noeli! - Noeli!
Hledal jsi všude kromě stolu?
- To fakt? - Tak jo, musíme najít kabát.
Je blízko. Cítím ho.
Já taky. Právě jsem o tom přemýšlel. Musíme to probrat, ale ne teď.
Teď musíme najít ten kabát.
Půjde nám to líp, když se rozdělíme. Pojďte.
Jdu se Santou Scottem!
Nejsou tu někde mříže z červené lékořice?
Ty by byly fakt dobrý.
No teda.
Tak jo.
Sandro, jsi to ty?
Ano, jsem to vážně já, Lewisi.
Ty mi rozumíš?
Rozuměla jsem ti vždy, ale ano, teď umím mluvit se zvířaty.
Což je jako splněný sen i noční můra, protože někteří jste ukecaní.
Vážně si s tebou chci popovídat,
ale napřed mi prosím pomoz najít Santův kabát, než ho najde Simon
a zničí Vánoce.
- Dobře. - Pojď.
- Pojď, Lewisi. - Jdu!
Jdeme.
Ahoj.
Kabát, nebo život.
Nevím, kde je, ale cítím, že je blízko, ale...
Stejně jako cítím, že nejste špatné drony.
Jen jste takhle naprogramované.
Nesnaž se nás rozptýlit laskavými pocity.
Mrzí mě, že to vnímáte takhle.
Měly jste světu rozdávat radost.
Musí to být těžké. Tohle si nezaslouží žádný dron.
Děkujeme.
Já děkuju.
Hej! Vás pitomce si pamatuju!
Není se čeho obávat. Tato neznámá žena nepředstavuje hrozbu.
Neznámá žena?
Jak se opovažuješ.
Tak to ne.
Víš, kdo jsem?
Jsem paní Clausová!
Tak jo.
Život ve skutečném světě mi otevřel oči.
A zjistil jsem, že každý si něčím prochází.
Nejlepší, co můžeme udělat, je prostě naslouchat.
Povídejte.
Postaví tě a pak skončíš na severním pólu
a myslíš si, že máš vážně kliku.
- Ale... - To nic, kamaráde. Chápu to.
- Jen to řekni. Jo. - Co to...
Mluvíš s drony?
Preferují „bezpilotní letadla“, ale ano.
Snažíme se najít kabát.
Pomůžeme vám s tím.
- Přetáhls je na naši stranu? - Vlastně jsou vážně ohleduplní.
Kabát!
Je tady!
Co se to tu stalo?
Ukázala jsem jim co proto.
Tati! Kabát je tady.
Panebože.
Co je to kouřové monstrum?
Kde už jsem tohle viděla?
Vím, co to je.
To jsem já, La Befana!
A taky se mi točí hlava.
Měj se, il babbeo!
- Jéje. Moje chyba. - Tak jo.
- La Befano. - Kokosko!
Díky, trhlá čarodějnice.
Scotte, pomoz mi to pochopit.
Potřebuješ tenhle prašivý starý kabát, aby ses stal Santou
- a zlikvidoval můj podnik? - Ne. To nedělej.
Jestli ho zničíš, zničíš i Vánoce.
- Zničím je? - Jo!
Vážně? Já jsem tady ten hodnej.
Sám jsem zachránil Vánoce tím,
že lidem dávám vše, co chtějí, každý den.
Nejde o dostávání, ale o dávání.
Asi se bojíš, že když lidé uslyší „Vánoce“,
vzpomenou si na mě místo na tebe.
Tak jo. Víte co? Už nebudu hodnej.
Pořád si myslíš, že jsi hodný?
Do krbu s tebou.
Tati?
To ty jsi zloduch?
Cože? Ne, Grace.
Buduju pro nás něco lepšího.
Ano, zlato? Celé je to pro tebe.
Ne, není to zloduch.
I nejlepší tátové občas nevědí kudy kam.
Grace, jaký vánoční dárek by ti udělal největší radost?
Kdybych mohla být s tátou. Skoro už na mě nemá čas.
Grace...
Myslím, že mu dáš ten úplně nejlepší dárek.
Zatřes jím a uvidíš svou oblíbenou vánoční vzpomínku.
Zlatíčko.
To jsou první Vánoce poté, co máma...
Netušil jsem, co dělám, tak jsem zkusil udělat všechno.
Byli jsme spolu.
Tehdy jsem věděla, že to zvládneme.
Slib mi, že dáš Grace co nejkrásnější život.
No tak. Udělám pro ni cokoli.
Potřebuje jen svého tátu.
Máš pravdu. Grace potřebuje tátu.
Grace, mrzí mě to. Tolik mě to mrzí.
Můžeš mi odpustit?
Jen když ten kabát vrátíš skutečnému Santovi.
Myslíš tenhle kabát?
Kde je ta koule?
Netuším. Někde jsem ji ztratil.
Panebože. Honem! Musíme ji najít.
Lidi!
Honem, hledejte tu kouli.
- Byla tu paní Zorro Mstitelová. - Trochu jsem se naštvala.
To ne.
Ale ne.
Jdu moc pozdě.
Celé je to moje chyba.
Pokud myslíš to, žes zešílel a málem zničil Vánoce, ano.
Ale za tohle můžu já.
Dopustil jsem, aby mě trocha problémů dostala na kolena.
Vnímal jsem, že je práce čím dál těžší,
a místo abych se tomu postavil, jsem to vzdal.
Jak by si lidé mohli udržet vánočního ducha,
když jsem ho sám ztratil?
Přebírám zodpovědnost.
To je asi dobře, protože kvůli mně přestali lítat sobi.
Teď není vhodná chvíle.
- Rozjel jsem se. - Dobře.
Musel jsem žít ve skutečném světě, abych zjistil, co pro mě Santa znamená.
Bral jsem ten dar, a co hůř,
tuhle krásnou rodinu a zdejší magii, za samozřejmé.
Scotte.
- Opravdu. - Tati.
Noeli, patříš do rodiny. Pojď sem.
I ty, La Befano!
Vy taky, Choksiovi. Tak šup.
Udělali jsme, co jsme mohli.
Snažili jsme se.
- Děje se něco šíleného. - Jo, cítím to.
- Ustupte. - Já taky.
Gary! Ty žiješ!
Okoláčuju tě.
Vrať se!
Křupko! Vrátila ses!
Sandro!
Klidně si mě pověs na zeď.
Jen mi slib, že už nikdy neodejdeš!
Pojď sem.
Edie! Tady jsi.
- Kdo je Edie? - Co?
- Žertuju. - Zlatíčko, ahoj.
Mám otázku.
Jo?
Tvůj manžel se vydal do Vánosmíru a byli tam všichni Santové.
- To tvrdil. - Samí muži?
- Jo. - No páni.
Jo.
Souhlasím.
Betty?
Viděl někdo Betty?
Betty?
- Srdíčko? - Pusinko?
- Drobečku! - Sušenko!
Fazolko!
- Perníčku! - Cukříku!
Medíku!
To máš za to, žes odešel a já pak cítila smutek.
Omlouvám se, Betty.
Nenapadlo by mě, že přijdeš o vánočního ducha.
Ty jsi můj vánoční duch, Noeli.
Pane, vrátil jste se,
i když je to po odchodu podle klauzule Secessus zakázané.
Doufal jsem, že uděláš výjimku.
- No teda. - Díky, že jste se vrátil.
Je mi nejvyšší ctí.
Máme tři hodiny do Vánoc.
To bylo rychlé, už mě nahání do práce.
Pojďme.
Všichni víte, co se stane, když si kabát obleču.
Zase budeš Santa.
- Obleč si ho, tati! - Ano.
Tady je. Tady je můj velký, silný, namakaný Santa.
Hej!
Nechutný, mami.
Myslel jsem si, že práci Santy musím zvládat sám,
ale takhle Vánoce nefungujou.
Jde o soudržnost a spolupráci.
Šíření naděje a radosti.
A to dnes připomeneme celému světu.
Teď se to nehodí,
ale rád bych tu dnes zůstal s Betty.
Podle mě se to hodí skvěle.
A já to zvládnu, protože pojedu se svým týmem.
Myslíš to vážně. Máme jet s tebou?
- Všichni? - Jo.
Ano!
Můžeme přeletět tu losí rezervaci ve Wyomingu?
Cože?
- Jsem připravený. - Ne.
Tím týmem jsem myslel svůj tým. Rodinu.
Asi máme dost odlišnou definici slova tým.
Na tohle budou třeba všechny oči.
Abych vás o jedno taky nepřipravil.
Tak dobře.
Potřebujeme každou volnou ruku.
Nevěřím, že tohle řeknu. Sandro, promluv si se soby.
Přiměj je zase létat.
Cale, ty se dnes začneš učit.
Ujisti se, že je pytel plný dárků.
Tak jo, pohyb.
Pořád fungujou, že jo? Po zatřesení ukážou oblíbenou vánoční vzpomínku?
Ano.
Super, tak to bych si rád vzal pár sněžítek s sebou.
Dobře, která?
Všechna.
Uspala jsem Simona s Grace a zbavila se jich.
Edie, tak znovu, musíš lépe volit slova.
A jo.
Jsou zpátky doma.
- Díky. - Bezva. Kde je Cal?
- Ne. - Co?
- Přehnal jsem to? - Rozhodně.
Počkejte na mě! Mám dárky!
- To je tak trapný. - Počkáme v saních. Pojďte.
Systémy běží. Všichni na svých místech?
Tak jo, vážení.
Jsme zpátky ve hře.
Pořád se mi to nelíbí, ale zvyknu si na to.
Přesně tak jsem si to vysnila.
Prancere! Dancere!
Tati, vlastně chtějí, abys jim říkal Bourák, Břitva, Kopýtko,
Atomovka, Eso, Krasavec, Vládce větru a Steve.
A Steve.
Doleva a pořád výš.
Díky, ale nedělám to poprvé.
Jasně.
Poslední dnešní zastávka.
- Vzbuďte se. - Vzbuďte se.
Cale, jsem už dost unavený. Vezmeš to za mě?
- Já, vážně? - Jo.
Může se to vůbec?
Nepovíme to Betty.
Betty to ví a schvaluje to.
Saze!
Cale?
Ale ne. Nejsem Cal.
Jen zmatený stařec, co hledá domov.
Buddy Cale Calvine, co to děláš?
Promiň.
Táta mi neřekl, že tady bydlíš ty.
Jsem Santa v zácviku.
Ale jak jsem slíbil, slečno Riley.
Pro tvého brášku.
Tak jo.
Ale tohle je pro tebe.
Pro tebe.
Nevěřím tomu.
Riley, nevím, co říct.
Vánoční hvězdu mám nejradši.
Moc se omlouvám, že jsem předtím lhal, ale...
Tohle je nejlepší noc mého života!
I mého. Ale z méně úchylných důvodů.
Cale, zařídils, aby si to nepamatovala?
Tak zařídil?
Jo, zařídil.
Co by se mohlo pokazit?
Zřejmě jsem svůj slib splnil.
Po 20 letech jsme spolu konečně strávili Vánoce.
Když to řekneš takhle...
Ne! To byl vtip!
Je to taková krása.
Co je k smíchu?
Všichni teď pod stromkem najdou něco, o co si nenapsali.
Co jsme to provedli?
365 DNÍ BEZ NEHOD
- Pane? - Ahoj, Betty. Copak je?
Do Vánoc zbývá jen 364 dní a už jsme ve skluzu.
Další dokonalá noc
Podle filmu SANTA CLAUS od LEA BENVENUTIHO A STEVEA RUDNICKA
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová