...om att skaffa ett nytt föremål.
Jag tror att det kommer att hända, så det ska bli spännande.
Ni ska få se den.
Är det den från Amsterdam?
Det är en jättefin skulptur.
Grattis, raring.
Ja.
Skäm inte ut dig, raring.
Vi måste gå igenom förrådet innan flyttfirman kommer.
Ja, just det.
Skicka potatisen, Hann.
Hannah?
Ja. De är jättegoda, mamma.
Din klantskalle.
Kom igen, älskling.
Det börjar bli sent. Nu går vi och lägger oss.
Jag kommer om två minuter.
Okej.
-Nej, det är så tidigt. -Nej...
-Stanna. -Jag måste börja min dag.
-Nej, det måste du inte. -Jo.
God morgon.
Det är tidigt.
Så nu är det tidigt?
Åh, gud, pannkakor?
Du kanske får bacon med, om du har tur.
-Om jag har tur? -Ja.
-Du har lite... -Oj. Fan. Jag sparar lite till senare.
E-post: Cristeàn Ulman "Designkritik kl. 08.00"
"Bäst att det är bra den här gången."
Är du okej?
Ja.
-Du måste faktiskt vila i kväll. -Jag ska.
-Vart ska du? Pannkakor, bacon? -Cristeàn flyttade kritiken till åtta.
Låser du efter dig när du går?
Med nycklarna jag gav dig till min lägenhet?
Ja, det kan jag göra.
Fan!
Mamma Inkommande samtal...
-Läget, bitch? -Läget, sötnos?
Jag var på tunnelbanan i morse
och jag såg en kvinna som trådade hakhåret utan spegel.
Jag måste lära mig det och jag ska öva på dig.
Det blir bättre än när jag plockade dina ögonbryn.
-Nej, Esther. -Hur ska jag bli proffs utan din hjälp?
-Okej, knappen är ursnygg. -Men jag förstår mig inte på hans smak.
Det avgör de narcissistiska personlighetsstörningsgudarna.
Jag vill bara att den ska vara perfekt.
-Fan också! -Vadå?
-Jag har blött på den. -Blod? Han kanske inte märker det?
-Jo, han är en droid. -Ja, men gör om det till mode.
Samla ihop era saker.
Det kommer att gå bra.
Så...
Det jag... kärleksfullt kallar mina säsongsval visas vid månadens slut.
Jag ska välja ut några av er...
...som får jobba på min vårkollektion officiellt, beroende på ert arbete nu.
Jag har inga problem att sparka er.
Nu är det dags att visa vad ni går för.
Nej.
Från och med nu ska ni se er fritid som arbetstid.
Jag tror att vi kan få helheten att funka, men sömmarna är förfärliga.
Hallå. Hallå, är den där på?
Vi behåller den.
Gör om sömmarna.
Det fixar jag.
Hannah Banana.
Pastasås?
Oj...
-Jag måste ha stuckit mig fingret. -Strunt i det.
D'Armitage gjorde en omlottklänning förra säsongen.
Jag vet, men den här har knäppning. Man knyter den inte.
Vet du vad du har?
Vad heter det? Det är ett väldigt, väldigt bra ord.
-Finess? -Nej.
-Elegans? -Nej, nej, det är...
Det är när man tror att man har kommit på en helt originell idé, som nu,
fast man egentligen har snott den av någon annan.
Herregud.
Vad fan?
Hann, är du okej?
Ja. Det känns bara som om nån drar en spikklubba genom livmodern.
Det låter fruktansvärt.
-Ja. Har du en Ibuprofen eller...? -Javisst.
Våra cykler är synkade.
-Tack, min ängel. -Ingen fara. Jag måste kissa.
Okej.
Och du hade knappar i omlottklänningen. Det är helt klart annorlunda.
-Det gör inget. Han gillade ju din. -Cristeàn är en sadist!
En total jävla sadist.
Vi dricker oss fulla.
Shots?
Shots.
-Shots. -Gärna det.
Och jag har en kul idé att pitcha för dig.
-En pitch? Låter bra. -I kväll?
Jag kan inte. Jag ska till Kaelin.
Han vill visa mig nåt speciellt.
Speciellt, vad fan? Sin kuk? Liksom... Ja!
Jag visste att ni skulle gilla varandra när jag presenterade er,
för Kaelin och jag har så bra kontakt.
Han berättar allt för mig och han är väldigt lycklig med dig.
Jag är äktenskapsmäklerskan gånger tio.
-Ja. -Speciellt.
-Ja! -Herregud! Nu går jag.
Din rumpstek.
Du sa "rumpstek".
Jag sa "rumpstek". Okej, då börjar vi om igen.
Det här var inte vad jag väntade mig när du sa "speciellt".
Min mamma hittade på en lek när jag var liten.
Precis innan hon dog, när hon var sjuk.
Ja.
Den var kul, den hjälpte oss att bearbeta saker.
Så att vi kunde öppna oss.
Så, ja... Jag ville bara berätta det.
Jag vet att hon var viktig för dig. Hon verkade cool.
Hur är det?
E-post: Cristeàn Ulman "Ny design? Snart."
-Jag måste gå. Förlåt. -Nu?
-Har jag gjort något? -Nej, det är bara...
Cristeàn hotade att sparka oss i dag om vi inte skärpte oss...
Förlåt, Kaelin.
D'Armitage gjorde en omlottklänning förra säsongen.
Du är en ooriginell jävla skit.
Vad sa du?
Det hörde du.
-Det här är inte på riktigt. -Det är det visst, din bitch!
Vad letar du efter? En idé? Du har inga bra idéer.
-Du är en talanglös nolla. -Håll tyst! Det är inte sant.
Du kan inte ens sy i en knapp utan att sticka dig i ditt dumma finger.
Och ditt finger är dumt. Gräv djupare.
Djupt in i ditt sjuka huvud.
Det känns bra.
Bu, bitch.
-Du är elak. -Det kan inte vara på riktigt.
Det är inte på riktigt.
Det är mörkt här inne.
Släpp ut mig.
Någon hade sex i går kväll.
Hannah Bananas tassande fotsteg.
Bäst att det inte är en omlottklänning.
Den är originell den här gången.
Den röda färgen.
Pärlor.
Den är...
...skruvad, sexig, excentrisk.
Det du försöker åstadkomma...
...funkar.
Fortsätt så här.
Tack. Det ska jag göra.
Ari, häng den bland de godkända.
Ja!
Herregud, herregud. Ja, ja, ja, bitch! Så jävla bra!
Jag måste bara klara några veckor till.
Herregud, Hannah. Vad fan? Är du okej?
Ja. Det är bara en allergi.
Det är äckligt, jag vet, men jag ska till hudläkaren på lunchen.
Det ser ut som en syltmunk. Vad fan?
-Vill du gå ut och dricka senare? -Ja, vi går ut och dricker.
Då ska vi se.
Kan du flytta dig... lite grann. Det är bra. Det är bra.
-Några allergier? -Inte vad jag vet.
Det kan vara eksem, men det är ganska stort. Gör det ont?
Har du ätit ny mat? Använt ny tvål, nytt schampo, ny balsam, fuktkräm?
Jag ska ta allergiprover för säkerhets skull.
Har du sett något sådant här förut?
Jag har sett många starka hudreaktioner. Har du inte ändrat något?
Kan det vara något annat?
Det utgår från födelsemärket.
Jag gillar inte att spekulera,
men det finns viss sannolikhet att du är en mänsklig chimär.
Jag är ett monster.
Nej. Det betyder att du troligen har dubbelt DNA
från en försvunnen tvilling. Det är nog därför du har födelsemärket.
Det är obetydligt, men det kan orsaka extra känslighet i ditt födelsemärke...
Jag förstår inte.
Dubbelt DNA uppstår när man absorberar sin tvilling i livmodern.
Det är vanligt i sådana här födelsemärken,
så jag ska skriva ut kortisonsalva och antihistamin.
Så undvik solljus.
Det här är en konstig fråga...
...men kan ens tvilling växa tillbaka?
Nej. Säg till om den gör det.
Ja.
Men vi ses väl på söndag?
Förlåt att jag stack i går
Cristean älskade klänningen!
-Tack. -Tack gode gud...!
-Jag vill inte... -Jo, du måste.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Svälj, svälj, svälj.
-Jag spottade på mig själv. -Du får låtsas att det är vatten.
-Det här är inte vatten. -Vill du ha en till?
Skojar du? Då spyr jag dig rakt i ansiktet. Har du sett Exorcisten?
På tal om äckliga saker.
Den där syltmunksallergin. Du borde göra nåt åt det.
-Du borde låta mig titta på det. -Just det! Pitchgrejen!
-Pitchen! Berätta... -Ja, pitchen, bitchen. Okej.
Ge mig en trumvirvel...
Tänk om du och jag...
...startar vår egen modefirma?
-Att vi ska sluta? -Ja.
Men säsongens val, då?
Skit i Cristeàns jävla säsongsval, så gör vi vår egen grej.
Vi kan bo i förorten med billig hyra.
Vi kan jobba hemifrån och ha en stuga där vi dricker te varje morgon.
Vi kan klä oss hur fan vi vill, gå runt i stringtrosor.
Göra stringtrosor moderna igen. Det skulle vara så kul!
Okej, men...
Håll tyst, mobil.
Så, jag tänker rockar, jag tänker klänningar.
Jag tänker underkläder.
Kaelin 4 Meddelanden
Något nytt och fräscht. Vi kan ha mycket billigare...
Vi skulle jobba hårt...
5 Meddelanden
Alla kommer att stå i kö...
7 Meddelanden
...för att det är hållbart...
Jag har ont i huvudet.
Det är...
-Jag måste gå ut. -Vänta. Vart ska du... Va? Hann!
Jag blir jättefull - Haha Hur är din kväll? - Förlåt igen
Oj då.
Kaelin sms:ar Esther och ignorerar dig.
Det kan man förstå. Du lämnade honom ensam när han pratade om sin döda mamma.
Vad är du för en dålig flickvän?
Klart att han hellre pratar med Esther. De har ju så bra kontakt, som hon sa.
Du får inte kontakt med någon. Du är ett självupptaget, patetiskt freak.
Jag känner dig väldigt väl. Jag ska beskydda dig.
Jag inspirerade till klänningen, eller hur?
Håll ett öga på dem. Det är något på gång mellan dem.
Mamma Inkommande samtal...
Du kan inte göra dig av med mig.
Hur mycket du än försöker.
Mamma Inkommande samtal...
-Hallå. -Åh, gud. Du svarade.
Varför ringer du inte tillbaka? Jag blev orolig.
Förlåt.
Jag har haft jättemycket på jobbet.
Det går faktiskt rätt bra just nu.
Okej. Pappa har jour och är upptagen
och jag förvärvade äntligen skulpturen till galleriet.
Var jag en tvilling?
Hur så? Vad är det här?
Det var en konstig fråga. Vad är det för fel på dig?
Glöm det. Det var inget.
-Har du PMS? -Antagligen.
Jag ringer för att vi ska ha en stor avskedsmiddag innan vi flyttar.
Familjen Goldblum, Kawalski, alla kommer.
Ni flyttar ju bara en bit bort.
Ja, jag vet att det inte är långt.
Jag är inte lika dum som du tror.
Det kommer 15 personer och det är nästa månad, den 4:e.
-Du borde verkligen komma. -Ja.
Bra! Och när du är här kanske du kan gå igenom dina saker?
Allt är från high school.
Vi kan väl kasta allt och fokusera på gladare minnen?
Vet du vad? Förlåt, jag måste sluta.
Okej. Men svara när jag ringer.
-Överraskning! -Överraskning!
Vi ska ta med dig på en picknick-brunch.
-Ja. -Lägerelds-snacks.
Lägerelds-snacks.
Hur är det? Du ser sjuk ut.
-Vi drack för mycket i går. Jag spydde... -Nej, det är nog bara maginfluensa.
-Men det låter trevligt. Ni borde åka. -Va? Nej, inte utan dig.
Kom, vi går.
Jag behöver bara lite sömn. Det är allt.
-Okej. Vill du att vi ska handla åt dig? -Soppa? Elektrolyter? Någonting?
Nej, det är lugnt. Ja, jag klarar mig. Men jag ringer senare. Förlåt.
Vad fan? Okej.
dubbelt dna chimär
Ungefär 960 000 resultat
Man Född med Ovanligt Födelsemärke
Dubbelt DNA Stödgrupp
New York- / New Jersey-området
RED HOOK CEMENT CO Söndagar kl. 13.00
Alla är välkomna
Tack.
Förlåt. Det var inte meningen att skrämma dig.
Det är ingen fara.
Jag heter Florence. Oroa dig inte, jag bits inte.
Det är väl därför du är här?
Du är inte ensam. Jag lovar. Vi kan hjälpa dig.
Kom, kära du.
Vi har en ny gäst i dag.
Hej. Det var en sällsynt överraskning.
VÄLKOMNA
Välkommen.
Jag heter Fred. Slå dig ner.
Jag ber om ursäkt för lokalen. Det måste ha verkat konstigt.
Men vi måste hålla oss gömda.
Kaffe, croissanter. Känn dig som hemma.
Fantastiskt. Snabbpresentation?
-Jag heter Hannah. -Hej, Hannah.
Något hände mig.
Vad ska jag säga? Det låter sinnessjukt.
Du är här för att vi har samma problem. Vi har alla ett bihang.
En varelse vars mål är att göra oss olyckliga och utnyttja det.
Vänta. Har alla ni haft den där grejen som växer ut ur en?
-Vad fan det nu... -Ja. De växer ut ur våra födelsemärken.
Vi tror att det är en oupptäckt genetisk sjukdom, orsakad av dubbelt DNA.
Herrejävlar! Herrejävlar. Okej. Wow.
-Jag trodde att jag höll på att bli galen. -Nej, inte alls.
Vi borde göra något. Vi borde gå till ett sjukhus.
-Om vi går tillsammans, så tror de oss... -Nej!
En medlem informerade sin läkare, och han sitter nu inspärrad
och ingår i en inhuman klinisk prövning.
Jag är praktiserande narkosläkare. Ta min medicinska kunskap som en fördel.
-Till att börja med... -Det här gillar han bäst.
Ett bihang är...
En parasit.
Tar sin näring av dig, sin värd, för att överleva.
Använder en form av hypnos för att göra sinnet och kroppen sårbar.
Vi vet inte vad som händer medicinskt, men det gör dig svagare och dem starkare,
som när ett varmt klot överför värme till ett kallt klot.
Hur blir man av med den?
Du har nog märkt att det finns en oförklarlig länk mellan er.
Psykisk, fysisk.
Vad skulle hända om du dödade den?
Vi har haft förluster.
Varför händer det här mig?
Vi tror att bihang växer ur någonting djupt inom oss.
Något omedvetet och smärtsamt.
Det är en kombination av oförutsägbara faktorer.
Den perioden i ditt liv, det som hände,
din oförmåga att hantera det just då.
Din unika kemi.
Jag miste min dotter för 15 år sedan i en bilolycka.
Den kom inte då.
Under den värsta tiden i mitt liv.
Några år senare spillde jag ut vatten på skrivbordet, och då hände det.
Jag har ingen annan förklaring. Verkar det logiskt?
Så vi döljer den...
...och ger den lugnande.
-Bihanget? -Ja.
Medlet kommer att påverka dig eftersom ni är länkade.
Lite hjärndimma, men du vänjer dig.
Om du håller ditt bihang hemligt och tystar det,
så kan du leva ett ganska normalt liv.
Det blir 150 dollar i veckan för material, men jag erbjuder avbetalning.
Okej.
Du...
Är du okej?
Ja. Ja, det är bra.
Jag var nära att svimma första gången. Det är lite av en chock.
Ja...
Jag heter Claudia.
Hannah.
Vill du ta en kaffe? Jag bor i närheten.
Ja!
-Okej. -Okej.
-Konstigare kan det inte bli. -Jag vet.
Har du barn?
Nej. Det är mina elevers teckningar. Jag undervisar i andra klass.
Wow!
De påminner mig om att fortsätta,
för jag älskar mina elever, men fan vad det är svårt.
Vill du ha grädde?
Nej, svart är bra. Tack.
-Bor du här med en partner eller...? -Skild ensamvarg.
Vi kan tacka min exman för lägenheten.
Fördelar när man är gift med en finansmäklare.
-Du och en finansmäklare? -Verkar det konstigt?
Jag ser dig inte som finansmäklartypen.
Intressant. Det är jag inte. Jag träffade honom i high school.
Han var äldre så jag tyckte att han var perfekt.
Han var den enda jag hade varit med, tills vi skildes för ett år sedan.
Sedan låg jag med alla.
-Skål för ditt sexliv. -Tack. Ingen har någonsin sagt det.
Du, då? Några kärlekar?
Ja. Ja. Min pojkvän, Kaelin.
Vi har varit tillsammans i ett halvår nu, och det känns väldigt... speciellt.
Det låter som om det finns ett "men" där.
Min bästa vän Esther och han...
Jag vet inte. Jag tycker att jag har sett tecken.
De gick på college tillsammans och har känt varandra längre.
Hon presenterade oss.
Jag vet hur det känns.
Jag hoppas att de inte gör något sådant.
Jag gillar inte att ha den fastbunden.
Jag förstår den.
Min är också fastbunden, den är i källaren.
Du är den första personen från gruppen som jag faktiskt kan prata med.
Du såg dem.
Man kan inte ha gäster när man har något i källaren.
Det här känns bara...
...mindre ensamt, antar jag. Det är trevligt.
Ja. Det är trevligt.
-Ska du inte ge den lugnande? -Jag vet inte. Ibland känns det som om...
Jag får skuldkänslor. Det känns inhumant.
Det är bättre än att höra alla hemskheter.
Den bekräftar alla negativa tankar man har om sig själv.
Du låter som en terapeut.
Ja, jag hade en i high school. Jag gjorde några dumma grejer.
Jaså?
-Samma här. -Gjorde du?
Är vi samma person?
Okej, förlåt. Jag skjuter upp det. Jag ska ge den en spruta.
Vänta! Stopp! Jag kan hjälpa dig.
Vill du hjälpa mig?
Ja. Jag är här för din skull.
Om du tystar mig, får du lida.
Bitch...!
IDÉER
Det är jag, älskling. Jag öppnade själv.
Vad gör du här?
Det är söndag. Vi hade planer, jag sms:ade precis.
Just det. Förlåt, jag glömde bort det.
Jag är glad att du är här.
Varför tittar du på mig så där?
Kan vi prata en stund?
Jag vet att du har varit stressad på sista tiden.
Inte sovit, jobbat sent. Men jag är orolig för dig.
-Jag tar itu med det. -Tar itu med det? Hur då?
Du skulle inte tro mig.
Har det hänt nåt? Du kan säga allt till mig.
Okej. Det här kommer att låta sjukt.
Men något växte ut ur mig.
Det heter "bihang".
Jag har dubbelt DNA och det finns andra som har exakt...
Vadå för andra personer?
-Vad pratar du om? -Jag kan visa dig.
-Vi kan gå ner i källaren... -Hann, Hann. Snälla.
Har du gjort det där på magen?
Vi är bara... Vi är oroliga. Vi vill inte...
-Vi? -Jag och Esther.
Vi har funderat på hur vi ska prata med dig eller hjälpa dig,
-men det är svårt... -Pratar ni bakom ryggen på mig?
Nej, vi ville inte göra dig upprörd. Vi försöker vara förstående.
Du kunde försöka lyssna.
Jag vill bara vara ensam.
-Vad... Ensam? -Jag vill vara ensam. Snälla, gå.
Hej, Hann.
Kaelin berättade vad som hände i går.
Jaså? Sa vadå?
Bara att du var upprörd och... att ni bråkade.
Var någon dum nog att berätta för dig att jag skulle göra en goth-kollektion?
Passa dig.
Säsongens val närmar sig.
Strunta i honom.
Rör mig inte!
Du har ingen aning om vad jag går igenom.
Du fattar inte smärta.
Du är så lycklig, så gå och var lycklig.
-Han gillar dig. -Tror du?
3 Missade Samtal Från: Esther
Esther 2 Meddelanden
Var har du lärt dig att dricka så där?
Jag har hållit på ett tag.
Jaså?
Coolt.
Jag började i high school.
Och... jag gillade väl smaken.
Det dövar vissa saker.
Jag var rätt arg hela tiden.
Ja, så gick jag lite... för långt under sista året.
Jag krockade bilen på en mittremsa på vägen.
-Va? -Ja.
Mina föräldrar fick lämna en av sina... fina middagar
för att åka till sjukhuset.
De hade läkare som övervakade mig dygnet runt.
För att...
De var rädda att jag skulle...
Ja. Sedan pratade vi aldrig om det.
Hade de rätt?
Krockade du bilen med vilje?
Det känns som om jag är... defekt,
eller som om det är något fel på mig.
Du är inte defekt. I så fall är jag det med. Du är känslig.
Välkommen till ledsna tjejers klubb. Vattnet är varmt.
Min låter inte så där, Claudia.
Jag kom på en sak.
Vadå?
-Dubbel-DNA:arna får inget veta. -Okej.
Allt som ditt bihang säger till dig, allt det där vidriga, det är sant.
-Vad menar du? -Det är inget dåligt.
Om du låter ditt bihang tala till dig,
om du inte ger det lugnande medel direkt, så är det som ett personligt medium.
Jag fattar inte.
Du vet, när du frågade om jag har barn.
Det är snarare att jag inte kan.
Jag gjorde tre omgångar med IVF och tog näringstillskott och allt.
Inget funkade. Och Sam, mitt ex, vi slutade ligga med varandra.
Vi började bråka om typ toapapper.
Sedan började han åka till Kalifornien hela tiden.
I affärer, men liksom... hela tiden.
Och jag hade den där känslan, du vet, den där känslan.
Du vet känslan.
En kväll skulle jag ge lugnande åt mitt bihang,
och jag grät eller något,
och jag fumlade med sprutan.
Och mitt bihang berättade att Sam skulle bli pappa.
Att han hade blivit kär i en annan kvinna
vars livmoder inte var full med marklöpare,
och att de skulle ha barn.
Och det var sant.
Vad fruktansvärt.
Ja, men det var det bästa som någonsin har hänt mig.
Annars hade jag aldrig gått vidare.
Jag hade varit tragiska, barnlösa Claudia med en finansmäklare.
Det är farligt, och om du gör det blir den starkare,
men så länge du inte låter den hypnotisera dig helt innan du slocknar,
så klarar du dig.
Det är svårt.
Det förändrade mitt liv.
Jag har ingen känsel i baken.
Det känns skönt. Tack.
Varför håller du mig fången så här?
Som en skamlig hemlighet som lämnats att ruttna?
Jag vill lyssna nu.
Bra. Kom närmare.
Närmare.
Du har sett tecknen. Det hemliga sms:andet.
Hur de pratar om dig bakom din rygg.
Hur Kaelin ler mot henne.
De verkar ha en närhet som du inte kan uppnå.
Kaelin är inte otrogen mot dig med Esther. Inte än.
Det är värre. De är kära!
Och det här är det värsta av allt. Jag är ledsen att du måste få höra det.
Ingen kommer någonsin att älska dig. Inte Kaelin. Inte Esther.
Varken Cristeàn eller Claudia. Inte ens dina föräldrar.
Du går inte att älska.
Tom.
Min lyckodag.
Var är du, din jävla jävel?
Fan också. Fan.
Hallå.
Vad bra! Du svarade.
Är du sjuk?
-Nej, allergier, tror jag. -Den här årstiden är hemsk.
Jag vill inte besvära dig, men jag behöver din hjälp.
Restaurangen flyttade vår beställning till den på Manhattan,
så du måste hämta den nu, annars blir middagen inte av.
Va?
Vår avskedsmiddag i kväll. Har du glömt det?
Jag vill att du hämtar maten.
Nej, du vill att jag...
-Är du full? -Nej, jag mår bra.
Så varför skapar du ett sådant drama?
Det gör jag inte. Vad har jag gjort? Förlåt.
Nej, det gör inget.
Jag förstår bara inte varför du beter dig så här.
Okej. Jag ska hämta maten nu. Du behöver inte oroa dig.
Tack, raring. Vi betalar för resan.
Claudia. Mitt bihang är borta. Jag vet inte vad den gjorde med mig,
-men jag mår jätteilla. -Inte så fort.
Jag skulle injicera den, men sprutan var tom.
Fred kanske glömde att fylla på den.
-Det här är illa. Jag kommer direkt. -Jag ska till mina föräldrar i kväll.
Okej. Ring mig efteråt. Det ordnar sig. Vi löser det här.
-Det är betalt. Allt är klart. -Tack.
Hallå?
Där är du ju. Varför sa du inget?
Förlåt. Hej. Det gjorde jag.
Okej.
Ni har packat mycket redan.
Vi ska ju flytta. Ditt rum står på tur.
Gästerna kommer om en timme. Hjälper du mig att värma maten?
Ja. Ja.
Jag tänkte att vi kunde lägga riset på det stora blå serveringsfatet...
Hur går det med Cristeàn Ulman? Jag vet att du har jobbat jättehårt.
Jag hoppas att du tar tid för dig själv.
En del av det klarar sig.
Mamma, jag mår inte bra. Det är något som händer.
Jag vet att det låter konstigt, men du måste lyssna.
Det är så svårt med dig.
Jag vet inte hur jag ska hjälpa dig.
Din bilolycka i high school ärrade mig.
Ärrade den dig?
Har du någon aning om hur det känns
när de ringer och säger att ens dotter ligger på sjukhus...
...på självmordsbevakning?
Att inte veta hur vacker och speciell och älskad du är?
Min lilla flicka.
Undrar du någonsin hur det känns att vilja göra så mot sig själv?
Nej. Nej, för jag är inte störd.
Förlåt att jag är så störd, mamma.
Förlåt.
Hannah. Vad händer, tjejer?
Jag spydde i maten, men jag ska betala. Jag är hemskt ledsen, pappa.
Betala? Är det Judys domstol? Klart att du inte behöver betala.
Du ser hemsk ut.
Du har feber. Gå och lägg dig.
-Min vän hjälper mig. -Hannah!
Berätta.
-Kommer du hem till mig? -Ja.
-Jag lägger nyckeln under mattan. -Jag kommer.
Claudia?
Det är ingen fara.
Jag vet hur det känns.
För dem kommer du alltid att vara deras misslyckade dotter
som krockade bilen med vilje.
Kanske om du hade varit en bättre dotter
så hade de märkt vad som pågick.
Ja, kanske om du hade varit ett annat barn.
Kanske om det inte hade varit du som kom ut.
Vi kanske ska göra om det.
Det var inte så svårt förra gången.
Ingen skulle ens märka det.
Mamma? Mamma?
Det är bara jag.
Hon är inte här.
-Känns det bra? -Ja, mycket bättre.
Pröva den här. Den är skön.
-Drar jag den bara över huvudet? -Ja. Det är kaschmir.
Herregud.
Ja. Ja!
Hur smälter vi in?
Specialtillverkade.
Hallå, blå ögon.
Någon är visst vaken. God morgon.
Ni värdar är för känsliga. Det är därför ni inte får gå ut med oss.
Min var så här.
Min ville dö när jag berättade att Sam skulle bli pappa.
Jag hittade på det. Det var jag. Hon kunde inte få barn, det var sant,
men jag bredde på lite grann för att göra det mer dramatiskt.
Som att jag tömde din spruta. Var så god.
Du fattar väl nu? Jag är Claudias bihang.
Men kalla mig Claudia. Det är enklare.
Du ser! Du hade inte klarat det här ändå.
Ditt liv och allt.
Jag ser fram emot att ersätta henne. Jag ska göra succé hos Cristeàn Ulman,
för att inte tala om att ta tillbaka Kaelin.
Jag är så stolt över dig.
Det räcker med en gång.
-Du får göra det! -Nej, du.
Herregud.
Hon läcker överallt.
Gå.
Tills vidare måste du mata den varje kväll för att hålla den vid liv.
Ni är fortfarande länkade, det suger, men inte så länge.
Vi ska hitta någon annan åt dig. Sedan är du fri.
Tack för mobilen, din patetiska bitch.
Hej då!
Psykiska Sjukdomar
OCD - Ångest Affektiva störningar
Herregud, det är Hannah.
-Är det säkert? Vad skriver hon? -Hon ber om ursäkt.
"Jag betedde mig illa.
Det var inget personligt. Det beror på mig och jag jobbar på det.
Hoppas att du kan förlåta mig, men förstår om du måste tänka.
-Vi ses på jobbet i morgon." Hjärt-emoji. -Det är bra. Jag skulle köpa det.
Oj! Sms:ar hon det här?
Det är väl bra? Hon kanske har kommit över det, vad det nu var.
-Åh, gud, vad äckligt. -Jag vet.
Det är vidrigt, men du måste assimilera.
Fan.
Vad är det?
Det är hon.
-Sätt dit en aubergine-emoji. -Aubergine.
Sedan den vattensprutande emojin i prinsessans ansikte.
-Herregud. -Där.
-Skicka. -Är du säker?
Ja.
Oj.
Vadå?
-Inget. -Vad fan gör du?
-Det är privat. Titta inte. -Fy.
Är det inte lite konstigt att hon sms:ar alla helt plötsligt?
Jag är hennes bästa vän! Hon borde be om ursäkt personligen.
Jag vet inte, E.
Jag har läst mycket på nätet. Det står att det är så här ibland.
De drar sig undan, kommer tillbaka. Vi måste vara förstående.
Men det är ändå inte okej. Jag håller med om det.
Det står bara skit på nätet. Jag känner Hannah.
Hon borde träffa mig om hon vill fortsätta vara min vän.
E. E!
Ding dong.
Jag har med mig middag.
Så utsökt.
Gapa.
Du måste tvinga den.
Okej, Esther.
Hann?
Esther. Hej. Det var oväntat.
Hej.
Hej...
Ditt sms.
Jag ville träffas och prata.
Är allt okej där inne? Jag hörde någon skrika.
-Jag slog i min dumma tå. -Din tå är så dum.
Jag heter Claudia.
Esther.
Jag skulle gärna träffas och prata. Jag ska träffa Kaelin på söndag,
men dagen efter kanske vi kan gå ut och äta?
Ja, det vill jag gärna.
Okej.
Så kul att träffa dig. Jag har hört så mycket om dig. Hej då.
Ha en bra kväll.
Kae.
-Säg inte att du skrämde henne. -Något är fel.
Jag kom dit och hon var i källaren. Så var det en konstig tjej där,
och jag hörde någon som grät, klart och tydligt.
Hon sa att hon slog i tån, men det är skitsnack...
-Va? Vad menar du? -Tänk om hon gömmer något där nere?
Tror du att hon har ett monster i källaren eller håller på med människosmuggling?
-Vadå? -Vi kanske ska tro på det hon sa.
Någon vi båda älskar har haft en psykisk kris.
Vi får inte dra förhastade slutsatser. Vi måste ha tålamod.
Det bästa vi kan göra kanske är att ta en paus.
Jag ser att du har gjort hela gothgrejen med råge.
Varför?
Det här ger variation. Så att du utmärker dig.
-Ursäkta? -När du var i min ålder
designade du genombrottsklänningen i Ophelia Lilys höstkollektion 2012,
som imponerade på alla. Den var excentrisk och sexig.
Jag vill att den här blir det, för dig.
Jag...
Jag har inte tänkt på den designen på länge.
Att tro irrationellt på sin egen förmåga, på sin egen vision.
Att ignorera motstridiga åsikter,
att ta sig igenom självtvivel
och att lita på sig själv.
För ingen annan kommer att göra det.
Det är grunden till framgång.
Välkommen till mina säsongsval.
Vi behöver inte prata om hennes kläder, mer om din kollektion som är så spännande.
Mörkret omsluter ljuset.
...för att inkorporera vår egen...
Så livfullt att göra det...
Ja.
Jag har arbetat med den här processen i nio veckor...
Låt mig presentera Hannah.
Den bättre versionen.
Hej, Hannah.
Din värds namn. Hennes liv. Hennes minnen.
De är dina nu.
Som våra.
Du är Hannah.
Jag är Hannah.
Det här är Emmett.
Jag har studerat Emmett i flera veckor.
I dag ska jag visa er ett nytt sätt att få näring av vanligt folk som han.
Det kommer att förändra allt för oss.
Okej.
Det är samma process som vi använde på våra värdar.
Vi studerar dem noga, förstår deras svagheter.
Och bryter ner dem psykiskt tills de ger upp. Det bästa av allt:
När man har hämtat näring en gång, bryts länken till värden för alltid.
Min värd är död.
Ni ska ta näring av civilpersoner nu. De förtjänar inte att leva.
De är vidriga, veka, fyllda med fel.
Ni behöver inte era värdar längre.
Hannah.
Hannah!
Jag sparade den här åt er som demonstrationsexemplar.
Så att ni lär er.
Din bror är borta,
och han kommer aldrig mer tillbaka.
Hannah!
Fan!
Se det här som en hemuppgift.
Lycka till med jakten.
Hannah.
Hann! Hann.
Herregud. Det är Esther.
Du, du, du...
Hannah. Okej.
-Jag ska ringa polisen. -Nej.
-Vi måste ringa polisen! -Nej.
Kom hit.
Hannah.
Hann?
Hej.
-Förlåt mig, Esther. -Det är ingen fara.
Hon fick mig att inte lita på dig. Hon sa att du och Kaelin var kära.
Va?
För att jag förstör allt, för att jag är störd. Jag vet inte.
Förlåt.
Va?
Nej. Nej, aldrig i livet. Det skulle aldrig hända.
Du är min favorit-bitch, bitch.
Jag klättrade in i källaren för din skull.
Gjorde du?
Det gjorde du.
-Har du en tvilling? -Nej, nej.
Det är komplicerat.
Hej!
Hej.
Kom in.
Du ser annorlunda ut.
På ett bra sätt?
Bara... annorlunda.
Jag ber om ursäkt för hur jag betedde mig. Jag var inte mig själv.
-Jag mådde dåligt. -Ja. Jag vet.
Jag saknade dig.
Hade de folk som slogs? Vad fan...
Hannah?
Hej, hur mår du?
-Bra. -Bra.
Det ser allvarligt ut, men konstigt nog verkar det inte smitta.
-Blodvärdena är rätt normala. -"Det"?
Vi har tagit prov på den mörka avsöndringen.
Vi gör några genetiska test.
-Men blir hon bra? -Jag rekommenderar en natt till här.
-Överansträng dig inte. -Okej. Tack.
Och Hannah, vi bör diskutera vidare så fort du mår bättre.
-Jag skulle vilja ställa några frågor. -Tack.
Får jag sova över?
Fan.
Vadå?
Det var skönt.
Ditt födelsemärke. Det har förändrats.
Liksom bleknat. Det ser annorlunda ut.
Ja. Lite salva från hudläkaren hjälpte.
Kan vi prata om en stund?
-Jag ska ta en snabb dusch. -Javisst.
-Okej. -Jag kanske följer med.
Okej.
Okej. Visst.
Claudia.
Något är fel.
Få inte panik, men... din värd är borta.
-Och vad fan betyder det? -Din värd börjar bli bättre.
Din energi avtar för att hennes ökar,
och vi hittar henne inte, så det är summeringen.
Så jag ska bli ful och skrynklig igen?
Okej. "Sexy time" är över. Du måste få näring nu.
Pratade Kaelin någonsin med din värd om något känsligt?
Hans mamma dog av cancer när han var liten.
Perfekt.
Nu kan vi prata.
Kaelin, svara. Vad fan? Det går bara till svararen.
Hann?
Något är fel.
Vad fan?
Kaelin...
Han svarar inte.
När de lämnade mig i källaren sa Claudia till bihanget
att vi inte skulle vara länkade så länge. De skulle hitta nån annan.
Nej, låt det sitta kvar.
-Sluta. -De tänker göra honom och mig illa.
-Är du säker? -Jag bara känner det.
Nu gör vi det här.
Fan.
Okej.
Kom.
-Är du okej? -Ja.
Fan! Jag har inte nycklarna.
Nej, bitch.
Fan.
Okej. Okej.
Okej, det är bra.
-Ta bort den. -Okej.
-Jag släpper in dig genom ytterdörren. -Va? Nej! Nej, nej, nej. Gör inte det.
Låt mig göra det här.
Hannah, du är så sexig.
Hjälp!
Hann?
Fan!
Kom hit.
Nej.
Varför slår du dig själv?
Sluta slå dig själv.
Fan! Kom igen.
Okej.
Kaelin är nästan död!
Sedan blir Hannah fri från dig, din vidriga skit.
Kom igen!
Fan.
Jag litade på dig!
Bu, för fan, bu.
Du får inte!
Det får vi.
Ligg still, annars får du nålen i ögat.
Hej.
Hannah.
Nej, vänta!
Fan!
Kalla bitch!
Kom, Hann.
Här.
Vad fan?
Herregud.
Du är svag. Jag är bara här på grund av dig. Jag hatar dig.
Du är en jävla skit, och jag hoppas att du dör, din fula bitch!
Det är ömsesidigt, men det kan du glömma, så vi får vänja oss vid varandra.
Jag vet vad du kommer att säga...
...men jag kan inte lita på dig.
Och jag är bara så trött.
Jag ska ta hand om dig.
Vad fan?
Den där skulle aldrig kunna bli du, Hann.
Att ge upp så här är väldigt irrationellt, Hannah Banana.
Har du prövat terapi? Det är inget skamligt. Många gör det nu.
De kanske kan hjälpa dig med dina humörsvängningar i framtiden!
Jag går i terapi!
-Sug på den! -Fan!
Oj.
Det här var det sista.
-Vi glömde packa ner vinglasen. -Ja. Just det.
Jag tror att jag såg packningspapper här. Ska vi använda bubbelplast?
-Ja. Okej. -Vi ska ju inte så långt.
Hämta tejpen och hjälp mig med lådan här.
Förlåt, jag kan inte göra det här.
Jag känner mig helt osynlig här.
Jag menar... Jag var väldigt ledsen här, mamma.
Jag var väldigt ledsen här och jag blir fortfarande ledsen ibland,
och det måste vara okej. Det måste vara okej med dig.
Okej.
Ja, vi kan definitivt ta den beställningen.
Ja! Vill du komma in och mäta?
Okej. Ja. Vi gillar det. Hur låter kl. 14.00 i morgon?
Okej, fantastiskt.
Ville du ha djup ringning eller båtringning? Jaha.
Din klantskalle.
Okej. Bra.
Jättebra.
Vill du...
Så ja.
Undertexter: Annie Nilsson