Niveau to.
Godmorgen, Max.
Godmorgen, ballade.
For helvede, Max. Det er en reklame, ikke Mona Lisa.
Det er et skide salgstale-vindende mesterværk, min søde.
Nok af det.
Hvordan var din weekend?
Fin. Slappede bare af.
Alene?
Jep. Dig?
Det sædvanlige. Middagsselskab lørdag, tømmermandsyoga søndag.
Vi lever la vida middelmådigt.
Er du stadig forkølet?
Kan ikke komme af med den.
Den har varet en evighed.
Ærgerligt, du ikke kunne komme med ud fredag.
Jeg tager med ud, hvis vi vinder den.
Det gør vi, og det bliver på grund af dig.
Men den forkølelse, jeg er her altid, hvis du vil snakke.
Det er bare en forkølelse, ikke kræft.
Du bør gå med ud på et tidspunkt.
Hænge ud med mennesker.
Måske vil du synes om dem.
For pokker. Kan du ikke vente, til du er indenfor?
Han er sulten.
Babyer skal have mad.
Så lær dog noget tålmodighed.
Jeg gav ikke hende mad, hver gang hun skreg op.
-Er hun altid sådan? -Hvad?
-Jeg sagde: "Er hun altid sådan?" -Jøsses.
-Hvad? Hvad gør hun? -Nej, jeg gjorde intet.
Hun åndede vodka ud over ham.
Døde noget i din mund?
Jeg har pebermyntebolsjer. Her.
-Her. -Pis af.
Mor, er du okay?
Undskyld, undskyld.
Hej, smukke.
Ja, jeg har det fint. Tak.
Det er da ikke så længe siden, vel?
Jamen, skal vi så ikke rette op på det?
Hej, Katrin.
Vil du flytte ind?
Undskyld, hvad?
Vil du bo sammen med mig?
Som hvad?
En ven.
Kæreste.
Hvad som helst.
Hvilken?
Får du et anfald?
Det er fra slutningen af et digt.
The Wanderer.
Det er faktisk min fars yndlingsdigt.
"Hvor alle ikke er,
det er, hvor lykken findes."
Hør…
hvor fører det her hen, Laura?
Op i min næse.
Medmindre du tilbyder at blæse det op i røven på mig.
Ved du hvad? Det er sent.
Jeg mener, det er tidligt.
Jeg skal være på arbejde om fire timer.
Det var godt at se dig igen.
Virkelig godt.
Nej, nej, nej.
Det nytter ikke at forsøge at sove nu.
Hele natten-holdet.
Du kan godt.
-Kaffe er din ven. -Ja.
Hvem er din ven, Laura?
Vil du være min ven?
Bare du kunne være…
Hvad, lykkelig?
Ja.
Ingen er sgu lykkelige.
Hvis folk var lykkelige, ville jeg ikke have et job.
Wow. Okay.
Jeg vil lade dig være.
Pis.
Pis. Nej.
MAXINE - ARBEJDE
VIL HØRE, OM DU ER PÅ VEJ,
OG OM ALT ER OKAY? GLEM IKKE SALGSTALE KL. 11.00.
LAURA! HVOR FANDEN ER DU? RING!
UNDSKYLD, MADFORGIFTNING, KOMMER I MORGEN.
Åh, søde, du ser sgu frygtelig ud.
Jeg ved det.
Ellers noget?
Nej.
Bortset fra, at vi sgu vandt den.
Salgstalen.
Fantastisk.
Godt forsøg. Kom nu, søde. Vi ringer efter en taxi.
Nej, jeg har arbejde. Jeg bliver nødt til at blive her.
Vi kan klare os uden dig.
Helt ærlig, du ved, det ikke er kulturen. Du er syg.
-Tag hjem. -Jeg er bagud.
Jeg vil bare i gang, okay?
Okay.
Hej.
Hvad?
Er du sikker på, hun sagde det?
Ja, ja, ja. Jeg er her stadig.
Sig, jeg er ude.
Nej, sig jeg ikke arbejder her mere. Sig, jeg sagde op sidste år, okay?
Vær helt klar overfor hende.
Hvad?
Tal venligst ikke sådan til mig.
Undskyld, Max, det er bare…
Jeg forsøger at arbejde, og jeg har…
min skide mor, der ringer på arbejdet
-og så… -Din mor?
Din døde mor?
Død for mig. Ikke rigtig død.
Okay.
Åh, undskyld, har jeg ikke opdateret dig på alle aspekter
af mit privatliv? Du er trods alt min chef.
Kom nu, Laura. Jeg er ikke bare din…
Hvad?
Du må have en serviet herinde.
I min taske.
Nej, bare lad den være. Lad mig…
Okay, så er det nok.
Du er færdig med det pis.
De kigger, gør de ikke?
Skid hul i dem!
-Laura… -Jeg kan ikke blive. Jeg siger op.
Du har brug for hjælp, søde. Lad mig hjælpe.
Jeg er ikke dit projekt!
Det er ikke min skyld, din datter døde!
Undskyld, Max.
Hvad er der galt med dig?
Katrin?
Hej, det…
Ja. Jeg… undskyld, men…
Åh, okay.
Nej. Selvfølgelig, jeg forstår. Det er fint.
Glem det.
Farvel.
Kom nu.
Hallo?
Hvordan fandt du mig?
Laura? Er det dig?
Hvordan fandt du mig?
Jeg søgte på nettet.
Det var ikke svært.
Du har skabt dig noget af et navn.
Hvad vil du?
Er du døende?
Alle er døende.
Jeg vil vide, hvordan du har det.
Er du okay?
Lige nu eller generelt i de sidste 20 år?
Tja, du kunne have kontaktet mig.
Du husker tydeligvis nummeret.
Var det derfor, du ringede til arbejdet? For at skælde mig ud over ikke at ringe?
Sker det…
her virkelig?
-Pis af med dig. -Nej, vent.
Jeg… Hør, jeg ved, det er længe siden,
men jeg er stadig din mor,
og en mor ved bedst.
Jeg havde på fornemmelsen, at du ikke har det godt.
Passer det?
Laura?
Tingene…
kunne være bedre.
Jeg klarer mig. Det går over.
Gør det?
Hvorfor kommer du ikke hjem?
Hvorfor skulle jeg det?
Hvad skulle det nytte?
Hvordan kunne du hjælpe?
Jeg kunne passe på dig.
Hvorfor det? Du hader mig.
Nej, det er ikke sandt. Det var aldrig sandt.
Jeg mistede din far. Jeg vil ikke også miste dig.
Jeg er så glad.
Det her er det rette. Noget smukt for os begge.
Kan ikke vente med at se dig.
GUDSTJENESTE SIDSTE TORSDAG HVER MÅNED
KLOKKEN 18.00 PRÆCIS! KUN BEBOERE PGA. PLADSMANGEL
HJEMMELAVET KARAMEL 3 PUND
Har du ikke noget mindre?
Tyve pund er seks poser, og jeg vil helst ikke have udsolgt.
Min karamel er meget populær i landsbyen.
Undskyld, taler du ikke engelsk?
Så tager jeg bare en pose. Skidt pyt med byttepenge.
Faktisk, nej.
Jeg vil helst ikke vil sælge dem.
Ikke nogen af dem.
Fint. Bare tag de skide penge.
Undskyld. Undskyld, fru Dent.
Jeg vidste, jeg genkendte stemmen.
Du har stjålet for langt mere end 20 pund hen over årene.
Så du vidste altså, det var mig?
Tak, fordi du ikke sladrede.
Til din mor?
Jeg ville ikke stoppe med at sælge karameller på grund af dig.
Hvordan kunne Celia stoppe dig? Jeg forstår det ikke.
Selvfølgelig ikke.
Du har slet ikke ændret dig.
Jeg brød mig aldrig om dig… eller din ven.
Mor?
Åh, jeg har savnet det ord.
Sig det igen.
Jeg husker det ikke sådan her.
-Ting ændrer sig. -Du har ikke.
Er det et kompliment?
Hvor har du fået penge fra?
Jeg er ikke blevet opereret.
Har du vundet i lotteriet?
Lige nu føles det sådan.
Kan du ikke bare lade være?
Skal vi ikke gå en lille tur i haven?
Du plejede at elske at lege der.
Måske en kop te først?
Jeg legede ikke. Jeg gemte mig.
Har du stadig torturinstrumentet?
Hadede du virkelig klaveret så meget?
Jeg ville spørge, om du stadig spiller.
At kalde det et torturinstrument er lige i overkanten, synes du ikke?
Hvad jeg end ellers har gjort, gjorde jeg dig aldrig fortræd fysisk.
Aldrig.
Det var bare ord.
Bare ord?
Ja.
Sukker?
Bare o…
Jeg har nogle ord til dig,
din narcissistiske, sadistiske, onde kælling!
Nej!
Hej, Laura.
Abi.
Hvad laver du her?
Undslipper.
Hvad laver du her?
Det samme.
Har du set din mor?
Ja.
Hvordan går det?
Skidt.
Meget skidt for hendes tekande.
Det er tyve år senere,
men hun kan åbenbart stadig trykke på alle mine knapper.
Vil du ævle om, hvor stor en kælling, din mor er?
Nøjagtig som førhen.
Alt her er nøjagtig som førhen.
Du er den første, jeg har set,
der ligner, de er blevet ældre, siden jeg rejste.
Tak.
Men det er da underligt.
Er der ingen, der dør, heromkring?
Hun ligger derovre.
Ti år næste måned.
Kræft.
Jeg er sådan et røvhul. Undskyld, Abi.
Det ligner dig, at sige det mest forkerte muligt.
-Er din far… -Han er for vred til at dø.
Gå nu. Tilbage til din mor.
Hvordan end hun ser ud, er hun gammel.
Spild ikke tiden.
Jeg er her nok noget tid.
Hun kommer tilbage.
Se? Det hele er væk.
Det skete aldrig.
Lad os rense luften med en god gåtur i haven, skal vi ikke?
Jeg vil bare gerne ligge lidt.
-Den friske luft… -Jeg har lige været ude.
Selvfølgelig.
Husker du, hvor dit værelse var?
Et glas vand?
Jeg sætter mad over, når du kommer ned.
Sov godt.
Laura.
Laura!
Det er faktisk rart.
Hvornår blev du interesseret i madlavning?
Jeg gjorde mit bedste for dig, Laura.
Efter din far gjorde det, han gjorde, var jeg alene.
At være mor…
Var jeg virkelig så slem?
Ja.
Jeg ville bare have, du var perfekt.
Det var så svært overhovedet at få dig.
Dengang fandtes der ikke fertilitetsbehandling.
Eller plastikkirurgi.
Kom nu. Du må være næsten 80.
Når du er klar til at stoppe med alle undskyldningerne,
kan vi måske gøre det godt igen.
Jeg tror, jeg går i seng.
Ja, gør du det.
Gå du tidligt i seng.
Jeg rydder op.
Ih, dog.
Nej.
Sørg for at drikke dit vand.
Man bliver tørstig af at drømme.
Laura.
Laura!
Ih, dog.
Nej.
Pis!
Pis, pis, pis!
Hvad helvede?
ORDLISTE SIDDE PÅ HUG PÅ ANSIGT, BINDINGSPUNKT
HÅRD LEG, SERIEORGASMER SPRØJTEORGASMER
ANAL, FØLT NYDELSE, VANDLEG
Din tøjte.
Nej, nej, nej.
GENTAG NÅR UDHOLDENHED TILBAGE! ANALT VAR 9/10.
STOR, PIK MEN FORETRÆKKER AT MODTAGE
8/10/13 MARION VISER SIG, JEG KAN LIDE PENISSER 0/10
Det var en dejlig, lang søvn.
Pandekager?
Ja. Tak.
Jeg tog et håndklæde fra tørreskabet. Det, håber jeg, er i orden.
Selvfølgelig, kære. Det her er dit hjem.
Det her er et underligt spørgsmål.
Gik jeg nogensinde i søvne, da jeg boede her?
Det er nogle gange symptom på angst.
Åh, jeg husker dig ikke som særligt angst,
men du gik i søvne nogle gange.
Hvorfor?
Det er ligegyldigt.
Nu vi taler om at gå,
skal vi så gå en hurtig tur i haven inden morgenmaden?
Nej, nej.
Nej, sgu. Niks.
Okay.
Så er det pandekager.
Smag syltetøjet.
Bærrene er fra haven.
Sådan, min pige. Spis op.
Spis op?
Husker du, da du truede med at tape min mund sammen?
Har du det godt?
Ja, fint.
Jeg er tilbage om en times tid.
Jeg troede, vi var et godt sted, du ved, talte om tingene.
Det var vi, og nu kan jeg tænke og…
arbejde noget energi af, så kan vi tale mere bagefter.
Jeg går med dig.
Vi behøver ikke tale.
Helst ikke. Jeg vil gå i min egen hastighed.
Jeg har ikke set dig i 20 år.
Jeg lader dig ikke ude af sigte.
Seriøst?
Vent på mig!
Jeg er ikke længe væk!
SMUK IGEN, TAK!!!
MIN GAMLE KROP TILBAGE TAK
TAK FOR MIT HÅR
Denne ækle ceremoni skal høre op.
Lyt nu til mig. Lyt nu.
Det vil ikke vare ved.
Penge vil ikke være nok, og hvad så?
Så har I intet tilbage.
Lyt nu til mig.
Og så har I mistet jeres sjæl.
Lyt nu.
Ude på en løbetur?
Ja.
Hvad var præstens problem?
Ken?
Hvor kender du Ken fra?
Jeg plejede at bo her.
Tiderne ændrer sig.
Det er kun bridge og bingo derinde nu,
og stakkels, gamle Ken ville ikke kalde tallene op.
Nummer tre, Hellige treenighed.
Er du ikke lidt ung til bingo?
Laura.
Hej.
Ude på en løbetur?
Dig?
Går.
Jeg var ikke sikker på, du havde set mig.
Jeg følger ikke efter dig, Laura.
Okay. Okay.
Jeg kommer herud hele tiden.
Og jeg bor her, så…
Jeg måtte væk.
-Fra hende, ikke dig. -Du skred bare uden et ord…
og efterlod mig med min døende mor og en alkoholiseret far.
Hvis du får det bedre af det, så fandt jeg ikke ligefrem paradis.
Det gør det ikke.
Er du sikker på, du ikke forfulgte mig…
bare lidt?
Din mor bad mig.
Okay?
Også i går, hvis du vil vide det.
-Hvad? -Hun vil sikre sig, du ikke rejser.
Hvorfor ville du gøre det?
Men nu er du her, så…
-Din manipulerende kælling. -Hvad?
-Abi fortalte mig det. -Hvad?
At du bruger hende til at spionere på mig.
-Jeg kunne ikke risikere, du rejser. -Nå men, det fik du så ødelagt.
-Hvor er min taske? -Undskyld. Jeg vil ikke have, du rejser,
inden jeg får chance for at fortælle dig, at jeg er døende.
Jeg er virkelig… døende.
Hvad fejler du?
Betyder det noget?
-Fandt du dem? -De lå bare på jorden.
Te?
Ja, tak.
Så du kan fortynde de hårde sager.
-Undskyld. -Det er din lever,
du bør undskylde overfor.
Faktisk er det overfor Gud.
Jeg kan ikke tjene Gud, hvis jeg er fuld, og han kan kalde mig hjem når som helst.
Ja, han har været ret stille indtil nu.
Han helbredte din kræft.
Ja, undskyld.
Ja tak til te?
Ja.
Jeg ville bare ønske, jeg forstod det.
Man kommer bare en tepose i kogende vand.
Nej.
Jeg ville ønske, jeg kunne forstå, hvorfor han ikke kunne redde jer begge.
Og du var lillebitte,
du lå der helt hjælpeløs,
kiggede op på mig, havde brug for mig.
Og hvad så?
Jeg voksede op, blev et menneske, udfordrede dig?
Ser du, man lærer meget om sig selv, når man får børn.
Jeg lærte, jeg bare ønsker tilbedelse.
Var det, hvad far gav dig?
Ja.
Ikke meget længere nu.
Han forlod dig,
os…
på grund af mig.
Han begik en fejl,
og jeg savner ham.
Det gør jeg også.
Men hvorfor her?
Havde jeg vidst, hvad der foregik i hans hoved,
ville jeg have forsøgt at stoppe ham, ikke?
Men de fandt aldrig hans krop, vel?
Nej.
Men hans tøj blev fundet lagt sammen lige der, hvor du står.
Så han er stadig dernede?
Jeg har aldrig været her før, vel?
Du tog mig aldrig med hertil, da jeg var lille?
Nej, da. Hvorfor skulle jeg gøre det?
Det ved jeg ikke.
Du gjorde mange mærkelige ting, da jeg var mindre.
Mor, jeg skal fortælle dig noget.
Jeg tror ikke på liv efter døden, Gud eller noget andet,
men dagen inden du ringede…
tog jeg en overdosis.
Kokain.
Jeg døde næsten.
Jeg tror, jeg faktisk døde.
Men noget rakte ud efter mig, eller nogen gjorde,
en hånd…
den kom op af den dam.
Sådan så det i hvert fald ud.
Den rakte ud efter mig og reddede mit liv.
Det var din fars sjæl.
Er det det, du siger?
Jeg ved det ikke.
Måske.
Hvis du vil række ud efter ham, ved jeg måske, hvor hans sjæl er.
Kære Gud, vi takker dig for vores mad, vores hjem, og mest af alt
takker vi dig for Abis helbred.
Det er gennem dine handlinger, at vi lærer din kærlighed at kende,
og vi takker dig for modet
til at leve blandt naboer, der afskyr og foragter os.
Vi ved, du hører os.
-Amen. -Amen.
Vi har mere end dem.
De har vendt Gud ryggen.
De har vendt deres egne børn ryggen.
TAK FOR VORES DEJLIGE TÆNDER
Når du er klar.
Det er endnu mere dystert end dammen.
Det var meget anderledes dengang.
Din far havde meget grønne fingre.
Han elskede det herinde.
Far…
Jeg ved ikke, om du kan høre mig.
Pis, hvad laver jeg?
Du gør det så godt.
Hvorfor går du ikke ned i enden?
Fortsæt.
Far…
vi har aldrig mødtes,
og jeg tror ikke på sjæle,
så jeg ved ikke, om det kunne have været dig, men…
jeg… ville bare…
bare…
Nej. Fuck det her.
Laura, stop.
Han slog sig ihjel, fordi han ikke kunne bære at være far.
Hvorfor skulle han frelse mit liv?
Måske fortæller han det, hvis du giver ham en chance.
Slip mig.
Jeg vil ikke lade dig gå, før du i det mindste prøver rigtigt.
-Kom så! -Der er hun.
Jeg funderede over, hvor du var. Slip mig. Slip mig.
Men jeg er døende, husker du nok?
Hurtigere end du tror, hvis du fortsætter sådan.
Fuck dig.
Nej.
Jeg elskede ham.
Han gav dig livet.
-Hvorfor går du ikke op og tager en lur? -Nej.
Jeg henter noget vand til dig.
Jeg vil ikke have en lur. Jeg vil…
-Måske jeg bare skulle rejse. -Nej!
Nej, nej, nej.
Jeg er bange.
Jeg har aldrig overvejet, hvad jeg må have gjort ved dig…
at blive forladt på den måde.
Det knuste mit hjerte.
Vi har aldrig talt om det, har vi?
Skal jeg ikke lave te?
Jo.
Efter det der skete før?
Heldigvis samler jeg på tekander.
Jeg troede, du samlede på pikke.
Undskyld.
Jeg har læst din dagbog.
Okay.
Frækt.
Nysgerrige, lille kælling.
Mor?
Mor, er du okay?
Ud!
Jeg skulle ikke have læst den. Undskyld.
Ud!
Følger du nu efter mig?
Har du en ekstra?
-Celia, hvad skylder jeg… -Gudstjenesten er aflyst.
-Aflyst? -Min datter er…
-Men, men… -Afbryd mig ikke, Leonard.
Som du sikkert ved, er min datter uventet dukket op.
Fortæl alle det.
Men Celia…
Skrid!
Jeg har sgu haft den mest underlige dag.
Den eneste hanekylling i byen, min mor ikke har knaldet.
Hvordan ved du det?
Jeg læste hendes dagbog.
Det gjorde du vel ikke.
-Hun giver dem point ud af ti. -Det gør hun vel ikke.
Og der var de her skide underlige tegninger.
-Stillinger, jeg kun kan forestille mig. -Nej.
Så er det hele for meget, eller tror du,
du bliver lidt længere?
Er du ikke elendigt nok til mode?
Undskyld.
Jeg er bare ikke, hvad du har brug for.
Celia, må jeg ikke nok tale med dig?
Lad os nu ikke skabe virak.
Vær nu sød at åbne døren.
Jeg vrider sgu nakken om på ham.
Jeg udtrykte mig meget klart.
-Ja, men… -Hvem har fået dig til det her?
Ingen. Jeg mener, der har været samtaler i landsbyen.
Nå, har der det?
-Men det er bare… -Åh, Leonard, du taler, som du knalder!
Kom nu bare til pointen!
Godt så. Du kan ikke bare beslutte
-at udsætte alting. -Jeg kan gøre, hvad fanden jeg vil,
-Leonard. -Nej.
Uacceptabelt. Der er noget quid pro quo.
En aftale. Du giver os, hvad vi har brug for,
-og vi giver dig, hvad… -Jeg ved, hvad quid pro quo er,
og du har intet, jeg har brug for.
-Det har ingen af jer. -Kom nu, Celia.
Det har kørt på skinner i 20 år, og nu vil du pludselig aflyse?
Udskyde.
-Min datter er kommet uven… -Hun kan vente. Det kan det her ikke.
Du sidder bagerst! Tag din tur sidst!
Hvad fanden?
Men dog, Laura. Hvad er det?
-Jeg ved det ikke. Min mor er døende. -Hvad?
Jeg tror, jeg er døende.
For nogle dage siden tog jeg en overdosis, og siden er der kommet pis
-ud af mine øre og pis… -Okay, vent. Forfra. Forfra.
Celia er døende, hvad har det med dig at gøre?
-Hun er min mor. -Ja, men I er ikke forbundet.
-Hun er min mor! -Ja, men du har aldrig…
Jøsses, okay, godt så.
Find ud af, hvad fanden der sker og ring til mig.
Okay? Lover du det?
-Ja. -Ja.
-Okay. -Ja.
Mor, jeg skal tale med dig.
Dit ansigt.
Alt er fint. Bare vent på mig i huset.
Vent, vent. Hvor skal du hen?
-Jeg skal bare ind til landsbyen. -Hvad? Hvorfor?
Stol på mig.
-Okay. -Stol på mig.
Alt bliver fint.
Du er hjemme nu. Du er i sikkerhed.
Åh, fandens.
Åh, fandens. Mor!
Jeg tror, du hellere må gå ind igen.
Skal vi danse?
Bare pis af, tak.
Din mor vil have, du bliver indenfor, mens hun er i kirke. Så…
Du har din vandrestok med.
Jeg går ingen steder.
-Det gør du heller ikke. -Truer du mig med en and?
En hov.
Skrub så ind med dig, for fanden.
Kære Gud og Far for menneskeheden
Tilgiv os vores uforstandige skikke
Bring os tilbage til vores forstand
I renere…
Oppe i det høje, hør vores kald
Vi ved, du snart kommer
Vi er sjæle, der har fundet fred
Vi er tørstige og drikker, det må vi
Friske, fornyede, med højt humør
På grund af dig, vil vi
Aldrig dø
Med højt humør, friske, fornyede
Vil vi for evigt
Tilbede dig
Mig! Mig! Mig!
-Mig! -Mig!
Tag nu mig!
Mig! Mig!
Mig! Mig! Mig!
Mig! Lyt til mig.
Vil du ikke nok!
Mor! Fandens!
Vent.
Jeg har ikke fået min tur.
Abi!
Abi, luk op!
Smut herfra.
Ken, det er mig, Laura, Abis gamle ven.
Er du endelig kommet hjem for at drikke din mors mælk?
Nej, nej, nej. Jeg drak den ikke.
Jeg så bare på. Jeg så, hvad de gør, men det gjorde mig dårligere.
Hvad sker der med mig?
Det er forbi.
Hvad er forbi?
Din far kendte de gamle skikke, og snart efter gjorde din mor også.
Og det hun lærte, ændrede hende og ændrede landsbyen.
Mig, Abi og hendes mor var de eneste, der stod fast og kæmpede
mod din mors gift.
Hvad siger du om min far?
-Gå nu. Jeg skal finde Abi. -Hvad siger du om min far?
Da han gik ud på marsken,
tog han ikke sit eget liv, han gav det.
Til hvad?
Til noget derude, noget der er imod Gud.
Spørg din mor, hvordan hun stjal dets kraft,
mens du pakker hendes tasker.
Du er rablende vanvittig, jeg vil bare kureres.
Du kan ikke kureres. Du kan kun få barmhjertighed.
Jeg vil ikke have barmhjertighed.
-Jeg vil have svar. -Svar?
-De vil ikke redde dig. -Men det vil Gud?
Han reddede ikke din hustru.
Hvad?
Jeg vil finde min datter,
og du, du skal finde din mor
og fortælle hende, at Gud kommer tilbage til landsbyen.
Afsted.
Se, hvad du gjorde mod mig, din lille kælling.
Hvor er min mor?
-Hjemme nu, vil jeg tro. -Nej.
Lad os slutte os til hende, ikke?
Du var ikke til gudstjenesten.
Hvornår får du din mælk?
Næste gang får din mor en tår af min.
Fru Dent?
Okay, jeg bringer dig hjem til din mor.
Celia?
-Mor? -Celia?
Mor?
Gå. Måske er hun derinde.
Celia?
Mor?
-Afsted. -Mor, er du der?
-Hvad er koden? -Det ved jeg sgu da ikke.
Celia? Damerne først.
Celia?
Hun er her ikke.
Lad os komme ud herfra.
Der er ingen her. Lad os finde min mor.
Der er ingen her. Det kan du sgu da se.
Perfekt.
Hun sagde, jeg måtte gøre dig ondt om nødvendigt.
Jeg tror, hun ville have mig til det.
Jeg forstår godt hvorfor.
Hvor tror du, du skal…
Hjælp mig.
Hjælp mig nu.
Celia, din kælling!
-Du ville fodre mig til den tingest! -Laura.
-Laura, kom med mig. -Abi? Hvad laver du i hendes bil?
-Nej, nej, nej. Du er med i det. -Hør,
hun fikser det her. Hun gør os raske.
Hun gør os alle raske.
-Hør… -Slip mig!
Min skide kræft er tilbage. Sæt dig ind.
-Hvad? Nej. Nej. -Jeg sværger.
-Nej! -Det skal nok gå.
Fuck dig!
Fald ned. Fald ned.
Hvorfor slog du mig ikke bare ihjel, da jeg kom ind?
Jeg er bare kød for den tingest, ikke?
Du er så meget mere end det.
Den åd din ven.
Hvem har du ellers fodret den med?
Jeg har ikke fodret hende med nogen.
Hun fodrer os.
Men jorden æder alle sine børn…
til sidst.
Kom nu. Denne vej.
Vær nu sød. Stop det. Stop det.
-Nej. -Gør ikke det her.
Det skal nok gå.
Hvorfor gør du det her? Hvad har hun nogensinde gjort for dig?
-Du skal stole på hende. -Du ved ikke, hvad der er derinde.
Ind med dig!
Ind!
Laura! Åh, dog, er du okay? Undskyld.
Undskyld. Det er okay. Du er min skat.
-Til slutningen. -Vær sød at lade mig gå.
-Vi bliver nødt til det her. -Hendes kraft svinder ind.
Hendes kraft svinder ind. Hør på mig.
Den var aldrig hendes.
Er det, hvad far gav sig selv til?
Min mand kunne ikke give mig et barn, så han gav sig selv til hende i stedet.
Og til gengæld skabte hun dig og reddede mig.
Og hvordan betalte du hende tilbage?
Ved at dræbe dig selv, så hun atter måtte give dig liv.
Det bad jeg hende ikke om. Jeg har ikke bedt om noget.
"Ikke din skyld."
Hvor ofte har jeg hørt det?
Alt, du har taget, skal du give tilbage lige nu.
Først skal du give mig min datter tilbage.
Når hun har gjort sit job.
Du giver ikke ordrer længere.
-Du er færdig. -Far, gå hjem.
Jeg er kommet for at redde dig.
Det er dig, hun skulle reddes fra, dig og din tavse partner.
Hvem end du kryber for, gør det ikke meget godt, vel?
Se den datter, din mand gav sit liv for,
hun rådner for øjnene af dig, nøjagtig som dig selv.
Du kan ikke hjælpe nogen.
Bare spørg din datter.
Abi, hvad er det her?
Få hende hen over cirklen.
Du ved, hvad der ellers sker.
Vend mig ikke ryggen!
Dronningen af råd og genfødsel, tag din datter.
-Hun er her. -Vær nu sød!
-Abi, hvad har du gjort.
Ih, dog.
Nej.
Tag hende!
Ikke mere død, for os eller dig.
Hvorfor ville du bede hende om noget?
-Undskyld, far. -Hvorfor bede hende?
Fordi hun svarer.
Men miraklet.
Jeg ville gerne leve.
Jeg reddede hende, Ken.
Du reddede ingen.
Og det gjorde jeg heller ikke.
Undskyld, Abi.
Nej! Lad hende ikke gå!
Tag hende.
Tag din datter. Det er den eneste udvej!
Hvorfor slog du mig ikke bare ihjel?
Jeg er ikke morder.
Lad hende gå.
Alle i landsbyen vil dø,
hvis hun sættes fri, inden hendes kræfter er fyldt op.
Alle.
Afsted!
Afsted, din gamle kælling.
Celia, vær sød at hjælpe os.
Gudstjenesten, hold den igen.
Hjælp os!
Fortæl dem det.
Fortæl os hvad?
Hun kan ikke hjælpe jer.
Det, hun gav jer, var ikke hendes at give bort,
men hun tog jeres penge, jeres tilbedelse og jeres mænd.
I skylder hende intet.
I skylder min virkelige mor, men hun er væk for evigt,
og I er alle på skideren.
Celia, hvad har du gjort mod os?
Jeg gjorde jer unge.
Jeg gav jer liv.
Hvad har nogen af jer givet mig, som kan sammenlignes med det?
-Du har forgiftet os. -Jeg gav jer, hvad I ville have.
Det kan jeg stadig gøre.
-Det behøver ikke at slutte. -Nej, det er ovre.
Vi er ovre!
Vi var så lykkelige.
Du kunne bare ikke holde det ud, kunne du vel?
Tror I på mig?
Elsker I mig?
Hjælp os!
Elsker I mig? Elsker I mig!
Ser du nu, hvad kærlighed er?
Vær nu sød.
Jeg er din mor.
Du er ikke min mor.
Du er bare den kusse, jeg kom ud af.
Tekster af: Sidsel Jacobsen