CEASUL BIOLOGIC
- Cincizeci de ore. - Cincisprezece?
Cincizeci, cinci-zero.
Ai născut acasă?
În niciun caz!
- Slavă Domnului, fiindcă... - Da, ai avut acea...
Ruptură.
Da, la fel ca sora mea.
Și operația reparatorie?
Ce scârbos!
Și urinatul după operație?
Ferească Sfântul! Luni de zile!
Am avut un chist vaginal săptămâna trecută.
Cât o minge de golf!
L-au drenat?
Cel mai lung ac pe care l-am văzut.
Dar tot chinul va merita.
- Așa e. - Sigur că va merita.
Și cea mai bună parte e că superstarul în design,
însăși Ella Patel, îmi va amenaja personal camera copilului.
Nu se poate!
Fugi de aici!
Ba nu!
Nu mai spune!
Doar de ea aud prin oraș. Ella Patel Designs.
I-am spus că nu vreau să știu nimic, cât timp are un pătuț.
Încredere clădită în anii când ne țineam părul una alteia în facultate.
Ți-am văzut articolul în Tribeza.
- Uluitor! - Doamne!
Era să mor când mi-a zis Shauna că vii. Fă-mi și mie casa de la lac!
N-are timp.
A trecut la amenajat hoteluri din stațiuni.
A dat clasă tuturor firmelor mari.
- Al cui copil e... - Vai! Iubito?
Te simți bine?
Da.
Vrei să pui mâna?
Nu, mulțumesc!
E un copil, Ella, nu un extraterestru.
Ella, tu și Aidan când o să faceți copii?
- Ella, când o să... - Ella nu vrea copii.
De ce nu vrei copii?
- Păi... - Ba vrei. Vrei copii!
- Dar familia e totul! - Am o familie.
Lasă, că-ți sună ție ceasul!
Ce faci toată ziua fără copii?
Ar trebui să-l instalăm cât mai repede, fiindcă știu că i-ar face fericiți.
Bună, Rosie!
- Ce faci? - Îngerașul meu!
Mă bucur să te văd.
Nu!
Copiii sunt cel mai bun lucru care ți se va întâmpla.
Aoleu...
Bună, Ella!
Sunt doctor Webber.
Îmi pare bine, dr. Webber!
Soțul meu, Aidan Patel, v-a lăudat.
Zice că sunteți elita domeniului.
Aidan e foarte îndrăgit la spital.
Destinde atmosfera.
Și eu îl plac.
Deci ai venit pentru controlul anual?
- Da. - Bine.
Vom începe cu examinarea sânilor.
Doare?
Mi se apropie ciclul.
Mama a murit de cancer la sân când era de vârsta mea.
De asta a vrut Aidan să mă consulți de anul ăsta.
Mai jos, te rog!
Iei anticoncepționale?
N-am mai luat de la 35 de ani, din cauza cancerului la sân.
Folosim doar prezervative.
O să te apăs puțin.
Tu și Aidan plănuiți să vă întemeiați o familie?
Nu cred că sunt pregătită încă.
Gata! Te poți ridica.
Totul arată bine.
- Dar ai 37 de ani? - Da.
Tehnic vorbind, fertilitatea e în scădere,
așa că, din păcate, nu-ți mai poți permite acest lux.
Nu e vorba că nu sunt pregătită,
ci că nu vreau copii.
Nu mi-am dorit niciodată.
Tot aștept să intervină ceasul biologic.
Mă trezesc în fiecare dimineață sperând că azi va fi ziua cea mare.
Dar nu s-a întâmplat.
Cred că, de fapt, nu am ceas.
- Că... - Toate femeile au un ceas biologic.
Poate al tău e stricat.
- Uite-o! Ella Patel! - Bună, Harvs!
Le-am cumpărat pe toate.
Ce drăguț!
Am deja comanda ta în spate.
DE KRISTIN GIBLER FOTOGRAFII: MARTIM VIAN
AUTORITATEA ÎN CULORI
Ce anume?
- Femurul. - Ce e aia?
Da, osul coapsei.
Nu. Direct prin piele.
- Dar e bine? - Da.
A fost operat de urgență și va sta în ghips câteva luni,
dar copiii se recuperează rapid.
Da. Să te audă Dumnezeu!
Mi-ai adus ceva săptămâna asta?
Am avut inspecție.
Pixuri!
Dar serios, tată, acum primim produse promoționale mai bune.
- Huse de iPad, genți. - Nu, îmi plac pixurile.
Glumești?
E caviar.
I-ai mai adus pixuri.
I-am aruncat șase cutii de pixuri din birou săptămâna trecută.
Așa, și?
Doamne!
Arată grozav. Ce e?
Stai!
- Belugă. - Caviar de belugă și pixuri.
Ce-am făcut să merit asta?
Mâine am putea muri cu toții.
Nu spune asta! Nu... Ce-i cu tine?
Trage-te de urechi!
- Poftim! - Așa!
- Doamne! - E superb, iubito!
Sunteți minunați amândoi!
Ești cea mai bună bucătăreasă pe care o știu.
Aveți o casă frumoasă și cariere minunate. Uite cât sunteți de îndrăgostiți!
Doar că sunt câteva scaune libere la masă.
Tată, putem să nu?
Putem să savurăm mâncarea?
Noi am fi făcut mai mulți.
Am fi făcut șase, șapte.
Atât de mult o iubeam pe mama ei.
Dar era prea bolnavă.
N-are legătură cu dragostea pentru soț.
Și știi, bunicii ei...
Asta e tot ce și-au dorit, o familie mare în America.
De ce vorbim de Zadie și Bubbie?
Da. Îmi pare rău că nu vrei să auzi. Îmi pare rău că te deranjează.
Dar povestea lor e și povestea ta.
Și povestea asta nu se rezumă la tine.
Povestea a început când peștele a făcut picioare.
E o poveste despre cum am devenit primate, oameni.
E o poveste despre strămoșii tăi, care au supraviețuit mii de ani.
Au supraviețuit lagărelor! Ca să se termine totul acum, cu tine?
Tată!
Eu doar o zic pe șleau.
N-am mai rămas mulți.
Trebuie să plec. Bine?
Savurează-ți cina, bine?
Nu vreau să te ambalezi.
Îți face rău la inimă.
Din cauza ei mă doare inima.
Ea e motivul.
Hei!
Ce e?
Ce se întâmplă?
Nu.
Ce?
Nu poți face asta din cauza tatălui tău!
Nu e doar el.
Sunt toți, pretutindeni.
Așa că la dracu'!
S-o facem și gata!
Să facem unul!
Ce romantic!
Vrei o familie, deci...
Nu așa.
Vreau să ne dorim amândoi sau nu vreau deloc.
Atunci ai o baftă de rahat, Aidan.
Știu, El.
Am mai discutat asta de un milion de ori și îți spun mereu
că, atât timp cât pot fi cu tine, sunt fericit,
cu sau fără copii.
Aș vrea să te cred. Chiar aș vrea.
Ce aș mai putea spune?
Nu e nimic de spus.
Nimic din ce oamenii nu mi-au spus de când ne-am căsătorit, acum zece ani,
când eram o prospătură, plină de viață și de ouă.
În curând, împlinesc 38 de ani, Aidan, și nu mai am timp.
Se scurge timpul.
De ce te miri?
Știam amândoi că va veni ziua asta.
Și nu există o poțiune magică care să te repare.
Să mă repare?
El, n-am vrut să sune așa.
Știi asta.
Toate femeile au un ceas biologic.
Poate al tău e stricat.
Stricat?
Adică poate fi reparat?
A apărut un articol important pe tema asta de curând.
Pentru prima oară, e privită ca o problemă de fertilitate.
Poate fi ceva banal, cum e un dezechilibru hormonal.
Și, dacă îl rezolvi, ceasul tău va începe să ticăie.
O nouă companie de biotehnologie inițiază un studiu clinic luna asta.
Să văd dacă te pot include?
Mulțumesc!
Am un proiect important săptămâna viitoare.
- Nu e un bun moment... - Sigur.
Uite ce e!
De obicei nu fac asta, dar ești soția lui Aidan.
Ăsta e numărul meu, în caz că te răzgândești.
Era să-ți uiți portofoliul.
Ce m-aș face fără tine!
- Dă-i gata, frumoasa mea! - Mulțumesc! Te iubesc.
Și eu te iubesc.
- Sună-mă! - Bine.
Bună, Michael!
Am vești proaste.
A intervenit ceva și trebuie să mă retrag.
Mă retrag din proiect.
Știu.
Știu că ți-ai asumat un risc cu mine și...
Nu, asta a fost slujba visurilor mele.
Da. Știu cum pare și că pici prost din cauza mea.
Îmi pare rău.
Știu. E halucinant.
Da, e cam mult.
Știi ce?
Nu-ți bate capul cu asta acum!
Bună! Sunt dr. Simmons.
Ella Patel.
Mă bucur că ești aici, Ella.
Acesta e studiul meu
și-i sunt recunoscătoare oricui oferă din timpul lui.
Mulțumesc!
Să-ți detaliez următoarele zece zile, ca să știi la ce să te aștepți!
În primul rând, sunt specializată în obstetrică
și ginecologie, cu accent pe probleme de fertilitate pe partea cognitivă.
Am văzut prea multe femei ca tine de-a lungul anilor,
smulgându-și părul, nefericite,
fiindcă nu-și doresc să aibă copii.
Dar, după ce le-am auzit poveștile și le-am aflat istoricul medical,
am ajuns să fiu absolut convinsă
că e o problemă fiziologică vindecabilă.
Ideea e simplă.
Unicul scop evolutiv al unei specii este de a procrea.
Acesta este scopul nostru, nu-i așa?
- Da. - Ceea ce-mi indică,
tu fiind sănătoasă fizic în rest,
că sistemul tău e puțin dezechilibrat chimic și mental.
Cum ar fi cineva care suferă de depresie. Înțelegi?
- Desigur. - Unicul scop al acestui studiu
e să te realiniem la starea ta naturală.
Și ce presupune asta?
O abordare pe mai multe fronturi.
Administrăm medicamente, un nou hormon sintetic.
- Sintetic? - Un tratament medicamentos.
Aceiași hormoni care apar în mod natural în corpul tău,
proiectați pentru a-ți intensifica dorința de a face copii.
Și asociem tratamentul cu TCC, terapie cognitiv-comportamentală.
Scuze! La ce rezultate poți spera după doar zece zile de terapie?
Folosim o abordare foarte precisă.
Intensă, dar eficientă.
Studiul ăsta e doar începutul.
Nu pleci de aici, după zece zile, ahtiată după bebeluși.
Nu sunt un magician.
Dar apoi îți putem recomanda un specialist
și îți poți continua strădania, dacă vrei.
Hei! Ai ajuns azi la noi.
Partea cea mai grea a trecut.
Relaxează-te și lasă-te pe mâna medicinei moderne!
Ți-a arătat Cara sala de mese?
Chiar avem mâncare foarte bună aici.
Proaspătă.
Bine, ne vedem mâine!
Doamnă doctor?
Posibil să fiu un caz dificil.
Nu ești un caz pentru mine, Ella.
Ești o ființă umană. Chiar una de cel mai bun gen.
Care gen?
Feminin.
AM IEȘIT ÎN PARC! NE LIPSEȘTI!
CUM AI CĂLĂTORIT? EȘTI LA HOTEL?
NU M-AI SUNAT. TOTUL BINE?
AM AJUNS CU BINE. AM SEMNAL DE RAHAT.
ÎNCERC SĂ TE SUN ÎNAINTE DE MUNCĂ MÂINE. TE IUBESC.
Nu vreau responsabilitatea asta.
Și...
să fiu mereu acoperită de vomă, să curăț căcat,
cu asta te alegi?
Asta dacă supraviețuiești nașterii.
Ce vrei să spui cu asta?
„Să supraviețuiești nașterii.”
Să treci cu bine de dislocarea pelvisului, de chisturile vaginale.
Canale înfundate, sângele, fecalele, durerea.
Există medicamente pentru asta.
Da.
Refuz categoric un ac uriaș înfipt în coloană.
E foarte puțin probabil ca o femeie să moară la naștere
sau să aibă efecte secundare de durată în ziua de azi.
Dar de ce să risc?
Te-ai gândit că ai putea avea tocofobie?
Tocofobie?
O frică patologică de naștere.
Nu știam că există denumire oficială pentru asta.
Da.
Sunt îngrozită.
Și totuși ai ales să vii aici, ca să-ți învingi fricile.
Cred că soțul tău apreciază asta.
Nu știe că sunt aici.
Interesant! De ce nu?
Fiindcă e posibil să nu funcționeze.
E bun un diagnostic,
dar nu înseamnă nimic, dacă nu descoperim motivul fobiei tale.
Ce o hrănește.
Bine.
Să nu ai emoții!
Vei privi niște cărți și îmi vei spune ce vezi.
Ca un test Rorschach?
Similar.
Unele femei văd mai mult decât altele, dar nu contează cât vezi.
Analizează-le!
Tu vezi asta?
Spune-mi ce vezi!
O femeie foarte înaltă.
Altceva?
Da?
O grămadă de...
O familie de gândaci morți. Păianjeni.
O pendulă.
Da.
Altceva?
Nu, nimic altceva.
Ce înseamnă toate astea?
Vom afla mâine.
Cred că ar trebui să începem cu cea ușoară.
Bine.
Începem cu cea ușoară!
Tata are un sicriu uriaș cu pendul în sufragerie.
O moștenire de familie foarte importantă.
De ce e așa importantă?
Pentru că e singurul lucru pe care...
Termini propoziția?
...l-au recuperat din casa lor după război.
Despre cine vorbești?
Despre bunicii mei.
Supraviețuitori.
Birkenau.
Așa se explică de ce l-ai numit sicriu mai devreme.
- Nu i-am zis așa. - L-ai numit sicriu cu pendul.
De ce crezi că reprezintă moartea pentru tine?
E posibil ca ceea ce simbolizează acel ceas pentru ceilalți
să se năruie dacă tu, fiind singură la părinți, nu faci copii?
Poate pare o reprezentare fizică
a locului de veci al poveștii familiei tale.
Un sicriu.
Bine.
Și păianjenii.
Ai spus că ai văzut o grămadă de... O familie de gândaci morți.
Și asta pare destul de ușor acum.
- Spune-mi! - Ei bine, așa procedau.
Ne-au numit gândaci, până când oamenii i-au crezut.
Gândacii tind să fie exterminați. Insectele.
Când au terminat, ne-au pus grămadă, unii peste alții.
Nu e plăcut să vorbești despre asta, nu?
E îngrozitor.
Răul suprem.
De ce spui asta?
„Răul suprem.”
Nu cred că e nevoie să-ți explic tocmai ție.
Șase milioane...
Da, dar au fost mult mai multe genocide.
De ce e ăsta considerat cel mai rău?
Pentru că ne mergea bine.
S-a întâmplat în rândul oamenilor bogați, educați, culți.
Oameni moderni.
Între vecini și prieteni, soți și soții,
doctori și pacienți.
În adâncul sufletului, oamenii înțeleg că, dacă s-a întâmplat atunci,
se poate întâmpla și acum.
Asta îi sperie teribil.
Ce ar putea să-i facă o ființă altei ființe umane,
dacă societatea i-ar permite.
Și ți-e greu să accepți ideea de a aduce un copil într-o astfel de lume.
Cine n-o face nu prea e atent.
Și femeia foarte înaltă?
N-am idee.
Bine.
Ai făcut treabă bună azi.
Înainte să încheiem, vreau să vorbim despre rezultatele analizelor de sânge.
Indicii sunt destul de scăzuți.
Nu va fi imposibil să rămâi însărcinată,
dar, pentru a accelera procesul,
aș vrea să-ți ofer opțiunea unui implant.
Un implant?
S-a dovedit a fi foarte eficient.
Când?
În ultima zi aici, o procedură simplă, nedureroasă, Valium
și vom implanta un mic dispozitiv care va disemina hormoni în plus,
în combinație cu pastilele.
Cât timp trebuie să rămână înăuntru?
Vestea bună e că nu trebuie scos.
E permanent.
Ziua a șasea?
Scuze!
N-am vrut să te sperii.
Mulțumesc!
Ziua a cincea.
Tu?
E ultima seară.
Dimineață îmi pun implantul.
Mă simt ca la absolvire.
Nu-ți face griji!
Va deveni mai ușor, după ce treci de bazin.
Ai semnal.
Aidan!
Ce s-a întâmplat?
Nu știu. Pur și simplu...
am avut o zi grea.
Probleme la ședințe?
Nu, au mers bine.
Doar că...
voiam să-ți aud vocea.
Da.
N-am mai stat așa mult fără să vorbim, de când ne-am cunoscut.
Da.
Mi-e dor de tine.
Spune-mi!
Spune-mi ce mi-ai face dacă aș fi acolo acum!
Bazinul produce o desensibilizare sistematică.
Nu ai de ce să te temi.
Adaptăm fiecare experiență la individ
și la blocajele mentale pe care încearcă să le depășească.
E bună temperatura?
Da.
Dacă te simți copleșită,
apăsă butonul de acolo ca să deschizi trapa!
Întrebări?
- Și doar... - Da.
Te bagi înăuntru și o închizi.
Îți poți lăsa halatul pe bancă.
Sunt dr. Elizabeth Simmons.
Azi vom face lucrări de mentenanță la un ceas funcțional.
Vom folosi o cheie franceză, un patent
și o pensetă ca să resetăm rotița din spatele pendulului.
Vreau să ies! Trebuie să ies! Ajutor!
Dați-mi drumul! Mă aude cineva?
Dați-mi drumul!
Dr. Simmons, vreau să ies! Dați-mi drumul!
Ți-e greață? Bine.
- Doamne! - Nu!
Nu încerca să te ridici!
Te-am consultat, dar am chemat și paramedicii, preventiv.
Ella, ascultă!
Înțeleg că bazinul poate fi traumatizant, dar asta e și ideea.
Cu cât reacția e mai puternică, cu atât rezultatul e mai bun.
Dacă mai contează, să știi că te-ai descurcat de minune!
Ai rezistat la tot clipul. Nu multe femei reușesc.
- Mă urmăreai? - Desigur.
E un studiu clinic.
- Monitorizăm totul. - Deci ai văzut-o pe... Cine e?
- Cine e cine? - Femeia.
Annika?
Nu, femeia care a venit la sfârșit.
- Da, Annika, asistenta care... - Nu! Nu ea.
Îți pot arăta.
Uite!
Dați-mi drumul! Mă aude cineva?
Dați-mi drumul! Dr. Simmons, vreau să ies!
Dați-mi drumul!
Doamnă Patel, sunteți bine?
- Doamnă Patel! - Ajutor!
Ajutor! Să ne ajute cineva! Dr. Simmons?
Nu, vreau să plec.
Vreau să plec acasă.
Da, mâine.
Nu, m-am săturat de porcăria asta de experiment.
Țin să-ți reamintesc, Ella...
că tu te-ai înscris de bunăvoie în acest program.
La care s-au înscris femeile care suferă.
Ei bine, nu funcționează!
Tocmai ai stat pe canapea
și ai urmărit scene de la o naștere fără să clipești.
Terapia îți rezolvă temerile, iar hormonii îți rezolvă dorința.
Funcționează.
Au sosit paramedicii.
Dacă te internează, nu te mai poți întoarce.
Așa e regula.
Implantul provoacă disconfort când e introdus, așa că...
Valium.
E totul bine?
Da, o să sar peste pastile.
Nu te-aș sfătui.
Încă mă resimt puțin de la căzătură
și dr. Simmons a zis că va fi rapid.
Așa că...
Bine.
Vine imediat.
Respiră adânc!
Te simți bine?
Da.
Bine.
Două pastile pe zi,
la aceeași oră în fiecare zi.
Te voi suna ca să-ți monitorizez progresul.
Și așteaptă cel puțin trei săptămâni înainte să faci sex, bine?
Bine.
Hei!
Asta e tot.
Ai reușit. S-a terminat.
Cred cu tărie că, în câteva săptămâni,
o să crezi că a fost cea mai bună decizie să vii aici.
Mulțumesc, dnă doctor.
Nu e reală.
GOLFUL KINGSMEN
La ce latri, nebunule?
Ce face?
Ce faci? E mama ta, lunaticule!
Iisuse, bine ai venit acasă!
Vezi ce se întâmplă când pleci prea mult?
Ne pierdem mințile.
- Bună, frumoaso! - Bună!
Ești bine?
Pari cam transpirată.
Am condus mult.
Mi-a scăzut glicemia.
Mă duc să mănânc ceva.
Vreau să-mi povestești tot!
Am pus o sticlă de vin la rece.
Bună!
Sunt dr. Elizabeth Simmons.
Azi vom face lucrări de mentenanță la un ceas funcțional.
Demontăm ceasul,
îl reasamblăm
și apoi îl sincronizăm.
Ca să meargă bine.
Mi-a fost dor de tine.
Și mie.
Stai!
Sunt...
Sunt epuizată
după săptămâna asta și drumul de întoarcere.
Bine.
E cald aici?
Nu.
Mă duc să iau niște apă.
Mulți ani trăiască!
Ella să trăiască!
La mulți ani!
Nesimțiților!
Ajutați-mă!
Când începeți lucrările la stațiune?
Nu știu sigur.
Bine, dar mai întâi îmi faci camera copilului, da?
Sigur.
Spui asta de luni de zile.
Nu e musai, dacă ești prea ocupată.
- Te înțelegem. - Ba nu. Mă ocup neapărat.
Am...
Scuze!
- E doar o superstiție. - O superstiție?
E o superstiție evreiască.
Nu aranjăm camera copilului decât la sfârșit.
De ce?
Pentru că Universul știe când ești fericită
și nu-i place asta.
Doamne sfinte, El!
Avem un Dumnezeu răzbunător.
În care nu prea cred.
Așa că da, voi începe de mâine.
Promit.
Așa să faci!
Îmi dai voie?
Vrei s-o atingi?
Se poate?
Da, sigur.
El?
Dumnezeule!
Shaun, nu te mișca!
Ce?
Ce e?
Nu te mișca!
Te rezolv eu.
Ce?
Rămâi nemișcată!
Stai pe loc!
El!
- Nu! - El!
Nu mă simt prea bine.
Cred că trebuie să plecăm.
Bine.
Mă întorc mâine...
- Stai! - ...să mă apuc de camera copilului.
Mulțumesc!
- Bine, vă iubesc. - Și noi te iubim.
- Se simte bine? - E bine.
E doar obosită.
- Aidan! - Îți dau mesaj.
GRUNDURI
Harvey!
Da, scumpo?
De ce le-ai schimbat locul?
Nu găsesc nimic.
N-am schimbat nimic.
Harvey, aici era albastrul
Caut albastru-de-văzduh.
Aici era tot albastrul.
Da.
Culoarul trei.
Ești în locul potrivit.
Da.
Scuze!
Strigă dacă ai nevoie de mine!
NUMĂR NECUNOSCUT
Alo!
Ella, ce mai faci?
Dr. Simmons?
E apelul săptămânal de verificare.
- Cum îți merge? - Bine.
- Dar... - Dar ce?
Nu știu. Nu sunt...
Înnebunită după copii?
- Simt primii fiori. - Bravo!
Îi simt.
- Ceea ce e grozav. - Bine.
Doar că...
N-am ajuns încă acolo.
Lasă hormonii să-și facă efectul în câteva luni!
Parcă spuneai că n-am atât timp.
Vreun efect secundar negativ?
Vertij, insomnie?
Și dacă aș avea?
Am opri imediat tratamentul.
Deci aș fi descalificată.
Nu e un examen de trecut sau picat, Ella.
E vorba de sănătatea ta, așa că vreau să fii sinceră cu mine.
Ai vreun efect secundar?
Cald.
Mi-e cald.
E perfect normal, pe măsură ce ți se adaptează corpul.
Să-ți mărim doza!
Trei sute de miligrame pe zi, care e chiar limita superioară.
- Nu rata nicio doză! - Bine.
Sună-mă dacă sunt schimbări!
Dacă nu, vorbim săptămâna viitoare.
- Bine. - Apropo, Ella?
Da?
La mulți ani!
Mulțumesc, dr. Simmons!
Bună!
Sunt dr. Elizabeth Simmons.
Azi vom face lucrări de mentenanță la un ceas funcțional.
Demontăm ceasul, îl reasamblăm
și apoi îl sincronizăm, ca să meargă bine.
Vom folosi o cheie franceză, un patent și o pensetă.
Vom demonta ceasul,
ca să meargă bine.
- Nu! Nu intra! Da. - El?
Nu!
Nu...
Nu vreau s-o vezi încă.
Bine.
Vrei să ne plimbăm puțin? Trebuie să-mi dezmorțesc picioarele.
Da, sigur.
O secundă!
Nu trage cu ochiul!
Unde ți-e echipa?
Mă ocup doar eu.
E cadoul meu.
Abia aștept!
- Vrei să răspund eu? - Da.
Necunoscut.
- O să răspund. Poftim! - Da?
- Ne vedem înăuntru. - Bine.
- Reușești? - Da, am reușit.
Tată, am sosit.
Alo?
Bună, Ella, sunt dr. Simmons.
- Bună! - Verificarea de două săptămâni.
Au decis să nu mai dea Plavix,
iar acum a decis să-mi administreze ceva numit...
Sună ca...
un nume de imperiu.
- Imperiu? - Bizantin sau așa ceva.
Nu știu. Ce nume ridicole găsesc pentru medicamente!
- Persantine? - Da.
Și El a zis...
Uite! Aici erai cu mama ta.
Nu aveai mai mult de două zile.
Abia aștepta să devină mamă.
Apropo, trebuie s-o sun pe mama ta, fiindcă a promis că-mi aduce
chestia aia care-mi place cu fistic.
- O ador! - Bine.
Ia uite aici! Doamne, ce scumpă erai!
- Micuța mea... - Micuța?
Fluturaș! Fluturașul meu!
Și la bar mitzvah-ul cuiva, nu știu al cui.
Și e ceva... Ce e dedesubt?
Doamne!
Caut poza asta de ani de zile.
Cine e?
Poftim? Știi cine e.
- Nu, nu știu. - E bunica ta.
E prima poză pe care a făcut-o în America.
E de înțeles.
N-o recunoști pentru că aici are doar 36 de kg.
Abia ieșise din lagăr și...
- Mă oripilează. - Ce?
El!
Femeia aia a trăit o poveste de groază.
Nu vreau să-i mai aud povestea.
Poți să-ți astupi urechile și ochii,
dar nu poți fugi de ea.
Nu, ne urmărim descendența prin femei, din matriarhat.
Povestea ei e în tine.
- E moștenirea ta. - Ce mai moștenire!
Ce?
Să-ți spun ceva, Ella!
Când cineva primește o moștenire,
poate să accepte cu umilință ce i s-a dat
sau poate să-și bată joc de ea.
Să se ducă naibii!
- Nu face asta! - Da. Iar tu, copilul meu nerecunoscător,
- ...ai ales să-i dai cu piciorul. - Tată, oprește-te!
- Oprește-te! - Și ne-ai dat cu piciorul...
- Nu, nu aia! - Nouă!
- Nu aia! - Ți-ai...
- Nu! - Ți-ai bătut joc de noi!
De întreg...
- ...arborele genealogic. - Oprește-te!
Mă străduiesc, tată.
Te asigur că încerc.
Un tratament medicamentos.
Aceiași hormoni care apar în mod natural
și există deja în corpul tău,
proiectați pentru a-ți intensifica dorința de a face copii.
Nu rata nicio doză!
Doamne! Gata!
- El? - Am uitat ceva în camera copilului.
El?
Nu, Shaun, nu e gata încă.
Nu. Nu intra aici!
- Nu e gata! - Nu mă atinge!
Ce mama...
Doamne, El!
Ce-i asta?
- E vreo glumă dementă? - Ți-am zis să nu intri.
- Nu e gata încă! - Adică... Nu, ce-i asta?
- M-am zăpăcit puțin. - Ella, nasc într-o săptămână.
Unde o să-l culc?
Unde să-mi pun fiul?
Voiam doar să-l aduc acasă.
Într-un loc frumos.
În siguranță.
Ce ți se întâmplă?
Unde te-ai dus?
Unde s-a dus prietena mea?
M-am dus într-un loc...
ca să pot să recuperez.
Ca să facem asta împreună.
Să fim mame împreună.
Doar...
Aveam nevoie de puțin ajutor, fiindcă nu e ceva firesc pentru mine.
Nu! Încetează cu rahaturile alea!
- Nu vreau să mai aud. - Ce să auzi?
Că nu e firesc pentru tine,
când nu trebuie decât să-ți desfaci picioarele.
Atât de ușor poate fi pentru tine.
E ceva ce nu voi avea niciodată cu persoana pe care o iubesc.
Nu voi avea parte de asta.
Și mă doare.
Doare.
Fi!
Fi, mi s-a rupt apa!
Ce frumoasă e!
Ce naiba faci?
Ce faci?
Ce naiba faci?
Oprește-te!
Ce-i cu tine?
Ce mama mă-sii ai pățit?
- Vreau să-l văd. - Nu mă atinge!
Lasă-mă să-l văd!
- Fi, scoate-o de aici! - Te rog! Dă-mi copilul!
Nu, las-o în pace! Las-o în pace!
Vreau doar să-l văd!
Vreau să-l ating și să-l țin în brațe.
Dă-mi drumul!
Vreau s-o văd.
Vreau doar să văd copilul!
- Nu! - Lasă-mă să văd...
Nu!
- Tată, nu pot... - Ella?
- Tată! - Am căzut.
Băga-mi-aș! Stai pe loc! Vin imediat!
- Cabinetul doctorului Patel. - Jenny, sunt Ella.
- Bună! - Aidan e acolo?
E deja în operație.
Îi poți spune să mă sune când termină?
Da, sigur.
Tată?
Doamne!
- Te doare brațul? - Da.
- Ai dureri în piept? - Nu.
- Unde e ambulanța? - Nu e nicio ambulanță.
- Nu i-am sunat, te-am sunat pe tine. - Ce?
Glumești? Tată, nu poți face asta!
- Trebuie să-i suni! - Nu te enerva!
Nu te enerva!
Taci dracului!
Bună ziua!
Sunt dr. Elizabeth Simmons.
Azi vom face lucrări de mentenanță
la un ceas funcțional.
Vom folosi o cheie franceză, un patent
și o pensetă ca să resetăm rotița
din spatele pendulului.
Ella, oprește-te! Ce faci?
- Te rog! Fă-l să se oprească! - Taci!
- Oprește-te!
Oprește-te!
Nu te-am auzit, tată.
Ce spuneai?
- El? - În bucătărie.
Te-am sunat în pauză, dar...
Tata a căzut.
E bine?
El, ce s-a întâmplat?
El e bine, eu sunt bine.
M-am tăiat la mână într-un ciob.
Ciob?
Am...
distrus pendula.
Am făcut-o bucăți.
Nu mai suportam!
Iar el...
Doamne, Aidan, e atât de furios pe mine!
E în regulă.
Hei!
E în regulă.
A fost dificil în ultima vreme.
Mă așteptam să se întâmple asta.
Ai luat-o razna puțin.
Nu te simți prost!
Treci pe la el mai târziu să vezi ce face?
Sigur.
Dar mai întâi trebuie să te speli.
- Vreau să-ți verific mâinile. - Bine.
Bine, haide!
E în regulă.
Bună, frumoasa mea!
Bună!
Vreau un copil.
El, nu poți face un copil doar ca să-i faci pe plac.
Nu. Nu-mi mai pasă ce spune el.
Nu-mi pasă de nimeni.
Îmi pasă doar de tine și de noi.
Vreau un copil cu tine, Aidan.
Uită-te în ochii mei!
Ai spus mereu că vei ști când sunt pregătită.
Dar...
Cât timp a trecut?
De când am plecat.
Două săptămâni.
Nu m-ai lăsat să mă apropii de tine de atunci.
Cea mai lungă pauză de până acum.
Mă scoate din minți.
Dă-mi un copil, Aidan!
- Da? - Da.
- Fir-ar să fie! - Ce e?
Futu-i!
E ceva ascuțit acolo!
El, ce e acolo?
- Păi, am... - El, ce e acolo?
Sângerez.
Poftim!
El, ce faci?
- Am nevoie de gheață! - Nu știu.
Îmi pare rău. Am...
Am nevoie de tifon.
Am un sul în geantă.
Bine.
De unde ai geanta asta?
Nu știu. De la spital.
Nu, e simbolul lor.
Îi cunoști pe oamenii ăștia?
Știi ce fac acolo?
Aidan?
Aidan!
Nu te enerva!
- Nu. - Doar ascultă-mă!
Am cunoscut-o pe Elizabeth la o convenție.
E revoluționară.
Face parte din elită.
Asta ai spus și despre dna doctor Webber.
La care m-ai trimis,
fiindcă îți făceai griji de cancerul la sân.
Nu-i așa, Aidan?
De asta m-ai trimis la ea?
Te temeai de cancer?
Voiam ca o persoană obiectivă să-ți expună opțiunea.
Cineva care să-ți vorbească obiectiv,
ca să poți decide singură dacă vrei să mergi.
Fiindcă n-am vrut să te presez.
Ce erou dat naibii ești tu!
- Nenoro... - Du-te dracului, Aidan!
Du-te în pizda mă-tii!
Ella, unde te duci?
Mă duc să mă consulte elita!
- Simmons! Unde e? - Doamnă, nu pot...
Rahat!
Elizabeth!
Ella?
Scoate-l!
Acum!
Ce-ar fi să mergem în biroul meu...
Nu, nu mergem în biroul tău.
Mergem în sala de consultații
și o să-mi scoți implantul ăsta afurisit chiar acum!
Implantul nu trebuie scos.
- Dar poate fi scos, nu? - Nu.
Ți-ar provoca leziuni permanente.
N-ai mai putea face copii.
Ce te face să crezi că mi-ar păsa?
Pentru că știu că îi vrei acum.
Pentru că programul meu funcționează.
Vrei un copil.
Da.
Vreau un copil mai mult decât orice.
E în regulă, Ella. E în regulă.
Hei. E în regulă.
E în regulă.
Bine. Să ne așezăm!
E o veste grozavă.
De ce plângi?
Fiindcă cred că voi divorța.
Îmi pare rău să aud asta.
- Cum o să... - Scumpo!
N-ai nevoie de un soț ca să faci un copil,
ci doar de spermă.
Te pun în legătură cu un specialist.
Vei rămâne însărcinată cât ai zice pește.
Bine.
Da.
Mulțumesc!
Bine.
Acum hai în biroul meu,
să te curățăm!
- Da. - Bine?
Bine. În regulă.
Bine.
În regulă. Bine.
Nu.
Nu e real.
Să mergem în biroul meu, Ella!
Ai spus că nu ești magician...
Dar ești.
M-ai făcut să văd și să simt lucruri.
V-au spus
despre efectele secundare?
Sigur că nu.
Vrem cu atâta disperare să fim normale,
încât suntem dispuse să ținem cu dinții de o iluzie.
Hei!
E în regulă.
Nu e real.
Păianjenii, ceasurile, femeia incredibil de înaltă.
Dorința mea de a avea copii.
Și asta e o iluzie.
Nu-i așa?
E perfect normal prin ce treci acum.
Nu!
Eram normală!
Sunt normală, oricum aș fi!
Scoate-l!
Scoate-l acum!
- Nu! - Bine.
Îl scot singură.
Ella!
- Nu! - Oprește-te!
Pot să fac ce dracului vreau!
Ella Patel?
Avem o fugară!
Să nu mă mai suni niciodată!
Eu am fost, Ella.
- Eu am chemat poliția. - Ce?
M-am dus să văd ce face, cum m-ai rugat.
Ieși din mașină! Mâinile sus!
- Am văzut ce ai făcut. - Ai chemat poliția
pentru că am distrus un ceas?
Glumești? Tată, nu poți face asta!
- Trebuie să-i suni! - Nu te enerva!
- Ce s-a întâmplat? Te doare ceva?
Ai venit.
- Sigur că am venit. - Credeam că s-a terminat.
I-am văzut.
I-am văzut pe toți.
- Pe cine? - Tot nostru arborele genealogic
și peștii care au ieșit din mare.
Dar nu m-au primit, poate pentru că am greșit.
Am greșit față de tine.
Nu trebuia să-ți spun ce ți-am spus.
Îți continui moștenirea cu înțelepciune,
spunând o altă poveste.
O poveste plină de iubire și de fericire.
Asta e tot ce contează pentru mine.
- Nu. - Ba da!
- Nu e adevărat. - Știi ce?
Vrei să redecorezi bucătăria, toată casa.
Cât renovezi, voi locui într-o stațiune, într-un hotel fabulos de-al tău.
Vreau doar să fiu cu tine în ultimii mei ani și să te văd fericită.
- Nu e corect. - Ce?
- Am renunțat deja. - Ce?
Am renunțat. Am...
Taci dracului!
Ella!
- Repet, ieși din mașină! - El?
El?
Subtitrarea: Adina Chirica