Tjena, polarn.
Jag vet inte om det här når dig, men jag hoppas det.
Eller egentligen inte, för då är jag säkert död.
Men du hänger knappast läpp över det.
Förlåt, måste skynda mig.
Du kanske aldrig förlåter mig för det jag tog,
och jag kan inte åka tillbaka i tiden och rätta till mina misstag,
men kanske jag kan lämna nåt åt framtiden.
Ett arv.
Så du inser att det var värt det.
TILLHÖR W.J. RANDA
JAPANSKA HAVET
Dra in den!
Öppna!
Vad gör du? Fortsätt jobba!
Fortsätt jobba!
BASERAT PÅ KARAKTÄREN "GODZILLA"
Vi måste vänta.
Välkommen till Tokyo.
Var god sitt kvar under saneringen.
Det är bara för att ge oss en illusion av skydd.
Som om parasitmedel skulle hindra monster från att attackera.
UTRYMNINGSVÄG
Vad är syftet med besöket?
Min far har gått bort, så jag är här för arvskiftet,
så affärer, antar jag? Familjeaffärer.
Fingrarna mot glaset, tack.
Okej.
Beklagar sorgen.
Den här adressen, tack.
Ni verkar då förberedda.
Staten spenderar mycket pengar. Missiler, drönare...
Är du i branschen?
Branschen?
Monsterförberedelser. Stora pengar nu.
Folk hittar alltid sätt att tjäna pengar på andras lidande.
Mer pengar än lidande.
- Vad menar du? - San Francisco var fejk.
De gjorde det med datoranimering.
Jaha, öhm... Det var då det värsta.
Det är inte allt! Jag har en podd.
Hej, mamma.
Hej. Du skulle ju ringa när du landade?
- Vilket jag just gjorde. - Ja, för hela två timmar sen.
- Cate... - Jag måste genom passkontrollen,
- tullen, hitta en taxi... - Åh, men gud.
Okej. Så du är framme nu då?
Jag är framme.
Och?
Och vadå?
Tror du han bara sitter här och väntar på skjuts hem?
Så vi borde ha gjort som du sa?
Sitta här och ruttna, och aldrig förstå nåt av det här?
Cate?
- Jag ringer sen. - Cate, våga inte lägga på...
Vem är du? Vad gör du här?
- Vem är du? - Vad vill du?
- Sluta! Lägg ner den! - Vems lägenhet är det?
Vad står på?
Hon bara stod där. Hon verkar instabil.
- Vad sysslar du med? - Var hittade ni bilderna?
- Det är familjefoton. - Va?
- Hur tog du dig in? - Jag har nycklarna.
- Var hittade du dem? - I min fars skrivbord.
Tillsammans med hyresavtalet hit.
Jag vet inte vem din pappa är, men det här är vår lägenhet.
Det här är min far.
Kentaro...
Vem är hon?
KAZAKSTAN 1959
- Jäkla... - Vill du att jag kör?
Du kunde inte hitta ett transportmedel som är lite transportigare?
Vi skulle ju smälta in. Hade en oxkärra varit bättre?
Ja, kanske det.
Ger man den lite hö slutar den åtminstone klaga.
Billy, det är vänster pedal.
Vad har vi sagt om kommentarer från baksätet?
- Din andra vänster. - Baksätet.
- Är vi på rätt väg? - Jag kan kolla.
5 000 millirem.
6 000.
Vi är på rätt väg då.
Äh, det får vara. Jag ville aldrig skaffa barn ändå.
Jaså? Aldrig nånsin?
En gång i tiden lekte du i alla fall med tanken.
En gång i tiden var det en lekfull tanke.
Säg inte att det är för att du aldrig träffade den rätta.
Ni får det faktiskt att se lätt ut.
Att ha barn och lyckas hålla ihop Monarch är inte illa pinkat.
Men vi har åstadkommit det ihop.
7 000 millirem. Det bara ökar.
Då så. Showtime.
Vägs ände.
De här borde skydda oss lite.
Det beror nog på vad vi behöver skydd från.
Rädd för att stöta på en titan?
- Var är din äventyrslusta? - Armén gav mig ett jobb:
att hålla er vid liv.
Gör bara som jag säger för en gångs skull.
Ajaj, kapten.
Okej. Så vi bevisar att nätverket finns...
...och plötsligt är vår teori inte lika galen längre.
Det här kan göra allt värt det.
Hämta grejerna.
Billy, fall in i ledet.
Jag kommer.
Lägg ner vapnet!
Lugna ner dig.
Kei!
- Behåll masken på! - Det här är förbjudet område.
Vilka är ni?
Vi är forskare.
Vi vill bara hjälpa till.
Och du blir sjuk om du äter det där. Din familj skulle kunna dö.
Menar du föroreningen?
Det är ju bara en saga.
Gjord för att skrämma bort nyfikna personer.
Varför då? Vad är folk så nyfikna över?
De äldre säger att staten brände ett hål genom jorden hela vägen till helvetet.
Tror du på det?
Kolla själva.
Ser ut som vi närmar oss.
Tack, Billy.
Är det nåt problem?
Vill du lägga av med det där?
Problemet är att det inte finns nån strålning.
Det är ju omöjligt.
Vi upptäckte den på långt håll. Epicentret borde vara här.
Men ändå inte.
Pojken hade rätt. Det är bara en saga.
Tar vi av oss maskerna eller inte?
- Det är varmt som fan. - Nej.
Jo.
- Kul, så nu försöker du ta livet av dig? - Doktorn sa ja.
- Jag är också doktor. - Visst. Klart du är.
Hon liknar inte ens honom.
Men hon har ju hans nycklar.
Men inte hans drag.
Bevisa det.
Och var är era bevis? Några gamla foton?
Jag har foton.
Det här är från när vi campade.
Han rörde vid giftek och blev helt rödprickig på armarna.
Han blev vansinnig på det. Låter det bekant?
Det här är vår trädgård.
Han byggde lekstugan när jag var fem.
Under en helg som han faktiskt var hemma.
Den här är bra.
Jag gav dem en kryssning till bröllopsdagen.
Trettio år.
Det kallar jag bedrift.
- Hur länge var du gift med honom? - Inte den tonen.
Jag dömer henne inte.
Men vill du inte veta vem han var otrogen mot först?
Din mamma eller min?
Vad vill du egentligen?
Kentaro, vad pågår egentligen?
Har du några nyheter?
Vi har väntat.
Letat.
Men... Hiroshi är borta.
Förlåt att jag trängde mig på. Vi kan väl glömma hela grejen?
Skojar du?
Snälla! Hjälp mig förstå.
Om jag ändå kunde.
Här. De tillhör er.
Jag får inga utslag.
Varje gång jag hittar nåt försvinner det som om det absorberats.
Ja, eller blivit uppätet.
Vadå? Vi har ju sett det förr.
De här sakerna ser atombomber som aptitretare.
Kom igen. Börja forska nån gång.
Här.
Då var sista laddningen lagd.
Vi borde nog sprida ut dem mer. De ska vara 50 meter ifrån varann.
Det var de större på 3,8 megajoule.
- Det var ju dem vi tog. - De här är på 2,1.
Om man vill mäta djupt är 30 meter idealiskt.
Bara med ett rombiskt rutnät.
- Vårt är cirkelformat. - Tänt var det här.
Vänta lite. Är det...
- Tomrum. - Va?
Kammare. Djupt nere i berggrunden.
- Det finns nåt där nere. - Vilka häftiga mätningar.
Det kan du ge dig fan på. Det här är vad vi letat efter.
Det är rätt ställe.
- Hej, mamma. - Varför har du inte hört av dig?
- Vad har hänt? - Vi har inget att hämta här.
Var det nån där?
- Cate? - Kände du till det?
Kände till vadå?
- Cate? - Måste sluta.
Vad fick du veta? Vems lägenhet är det?
Hans.
Är du kvar?
Mamma?
- Upp med dig. - Vad händer?
- Det är varningssystemet. - Vad varnar det för?
Gojira.
GODZILLASKYDD
- Det är nog bara en övning. - Hur länge måste vi stanna här?
- Vi måste vänta på "faran över". - Tänk om det inte är en övning?
Var inte du från San Francisco? Du vet bättre än vi.
Hon vill veta om han var med dig.
Vadå?
Var han med dig när det hände?
Vad spelar det för roll nu?
Hade det inte spelat nån roll om han var med oss istället?
Han var inte med mig.
Ånej! Hur gick det?
Allt kommer ordna sig.
Jag ska få ut er härifrån.
Följ bara efter mig!
Ungar! Kom nu!
Jag har dig. Kom igen.
Kom igen.
Nej!
Jag måste ut! Ursäkta!
Vi måste ut härifrån! Släpp mig!
Det är okej.
Jag mår bra.
Milda Matilda.
- Nåt finns det ju där nere. - Nån ny slags MUTO.
De ser outvecklade ut.
Som larver. Nästan som en barnkammare.
Om det är en barnkammare är mamman knappast långt borta.
Vi behöver ett vävnadsprov.
Så du vill gå dit ner?
Ja, det ser ju ut som att de är i dvala.
-"Ser ut som"? - Det är en helt ny art, Lee.
Vi kan inte mista chansen att lära oss... vad vi än kan.
Jo, om det leder till vår död.
Vad gör vi ens här då?
Jag menar bara att vi borde...
Nåt känns bara fel.
Billy har rätt. Vi åker inte hem tomhänta.
Vad gör du?
- Jag vet vilka partiklar vi behöver. - Kom tillbaka.
Jag väger minst. Ni kan dra upp mig om nåt händer.
Vi kan inte bara låta dig gå ner dit.
Nej.
Låter du mig inte?
Billy...
Hon har rätt. Ingen annan kan.
Vad gör du, Billy? Sluta upp, båda två!
Säg mig exakt hur lång tid ni behöver för att samla era prover.
Fem minuter, på sin höjd.
Okej. Vi gör det tillsammans då.
Var försiktig.
Jag sa ju det. Faran över.
Faran över.
Katastroflarmet är inställt. Var god lev vidare som vanligt.
Så allt blir som vanligt igen?
Vad ska vi göra? Gömma oss hemma i garderoben?
Hon frågade om du vill ta en kopp te och prata om ditt liv.
Det var snällt av henne, och du kan formulera det här som du vill,
men jag kan inte föreställa mig nåt plågsammare
än att sörpla te med kvinnan min far var otrogen med.
Men ur vår synvinkel var din mamma den andra.
Schyst. Jag sticker då! Den andra kommer att ha många frågor.
Fick du svaren?
Du kom hit på jakt efter nåt.
Eller vad de här går till?
Bara för att få veta att farsan var ett lögnarsel.
Duger det åt dig?
Det får väl göra det.
Tror du verkligen han var så hemsk?
Jag vill visa dig nåt.
Okej...
Se dig omkring.
Letar jag efter nåt särskilt?
Honom. Han var inte den du tror.
Kanske du inte kände honom så väl.
Man får ge honom en eloge.
Två familjer, men ändå alltid tid för jobbet.
- Det var viktigt. - Kom igen. Vet du ens vad han jobbade med?
- Mjukvara till satelliter. -"Mjukvara till satelliter."
Träffade du nånsin en kollega?
Visade han nånsin runt dig på jobbet?
Vad jobbar du med då? Få gissa. Dataingenjör?
Något som hade gjort vår käre far stolt.
- Vad är det i det? - Jag visste inte ens att det fanns.
Vad gör du?
- När fyller du år? - Lägg av med det där.
Ville du inte visa mig din far? Nåt jag inte visste om honom?
För det enda härinne som är nytt för mig är det här.
Sjunde juli.
- Din mamma då? - Det är för uppenbart.
Rädd för vad vi kanske hittar?
17 augusti.
Fortsätter du så spärras det.
Seriöst, sluta! Jag får aldrig upp det då.
Hur gjorde du det?
Din födelsemånad, min dag. Din mammas födelsemånad, min mammas dag.
Den stinker fisk.
TILLHÖR W.J. RANDA
- Jag måste ta reda på vad det är. - Nåt gammalt dataminne.
- Det är privat. - Vad sägs om det här?
Hjälper du mig nu, slipper du mig för alltid sen.
Jag kanske vet nån.
Stick. Jag äter.
Kom igen, May.
Har du sett formatet tidigare? Vad tror du? 80-tal?
Nej, snarare 70-talet.
Men jag kan inte bara släppa allt för dig. Livet går vidare.
Jag kan betala.
Inte mycket, men skäligt.
Betala?
Vill du betala mig nu?
Jaja. Gör så.
Vänta här.
May.
May!
Vad?
Vi kan hålla det yrkesmässigt.
Är det vad vårt förhållande handlar om nu?
Pengar?
Eller inser jag det bara först nu?
- Jag sa ju att jag behövde tid. - Och jag gav den ju.
Du kan inte ghosta mig i flera månader och sen bara komma och begära kundsupport.
Förlåt.
Varför skulle jag hjälpa dig med nåt? Eller henne? Är det nåt seriöst, eller?
Jag vet inte.
Men min far sparade datan av en anledning.
Om det finns nåt som kan förklara allt eller bevisa att hon ljuger...
Allt bra här?
Jag betalade.
Bor du här i trakten?
Ja, det är billigt. För att vara Tokyo, alltså.
Alla sköter sitt. Det känns äkta. Så jag trivs.
Men jag vill veta mer om er, för jag har själv syskon.
Vi ploppade ut med jämna mellanrum och nio månaders förvarning.
Du fick precis en fullvuxen på halsen. Den här till på köpet.
Schyst. Tack.
- Förlåt. - Han som är så gullig?
Jag diggar dig.
Känn er som hemma.
Du vet redan var allt är.
Samlar du?
Nej. Alla ljudnördar säger att det är så man ska lyssna på vinyler.
De säger att det är varmare, genuinare.
De slänger lätt 300 000 yen på nåt skrot jag hittade i farfars garage.
Jag lackar bara om den.
Det finns ingen forskning som säger att det låter bättre.
- Men det gör det. - Faktiskt inte.
Men om folk hellre lyssnar med hjärtat än öronen så tar jag gärna deras pengar.
- May är inte vidare sentimental av sig. - Precis, för du känner mig ju så väl.
Men det räcker till nudlar och Asahi när jobben tryter.
Jag sysslar mest med frilanskodning och speldesign.
Är det från ett av dina spel?
Nej, din brorsa gjorde faktiskt den där.
Halvbror. Och det är inte fastställt än.
Sa du inte att du var ingenjör?
Nej, det var du som sa det.
Då så. Då kör vi.
Skadad?
Krypterad.
Så den är inte läsbar?
Mycket har hänt inom krypteringen.
Det starkaste som fanns för 40 år sen finns överallt nu.
SYSTEMVARNING
Det är Collins på datagallringen.
Jag har nåt du borde kika på.
Ja?
Vad är det?
Nån försökte avkoda det här i sin webbläsare.
Den inbyggda Monarch-koden pingade hit den.
- Hur mycket snappade du upp? - Bara några megabyte.
Den som än har den är försiktig.
De dekrypterade några strängar
och raderade det när de såg att det funkade.
- Fick du åtminstone en IP-adress? - Bara ett område – Tokyo.
Ska jag eskalera det till Verdugo?
Du, jag fixar det.
Är du säker? Ända sen Dagen G har Verdugo sagt att hon vill...
Tack ska du Du har varit så hjälpsam. Bra jobbat där.
Tjena. Hur bra är din japanska?
Vad är det ens?
Ingen aning, men det finns i mängder.
Är det där Bigfoot?
Vänta, backa lite. Vad är det där?
Det ser ut som kartan på hans kontor.
Men vad är det ens en karta över? Jag känner inte igen nåt.
Vad är "Monarch"?
De var där.
I San Francisco.
De var soldater eller nåt, med det här på uniformerna.
Vad gjorde de där?
Jag vet inte. Det kändes som att hela stan skulle rasa ihop.
Folk låg instängda och dog, men de sprang bara runt och fotade.
Som barn på studieresa. Som om de längtat efter det.
Tror du att din pappa jobbade åt dem?
- Det här var i hans kassaskåp. - Han var inte sån.
Varför pratar vi ens med henne?
Om min far hade varit med mig istället så hade han fortfarande levt.
Men han var inte i San Francisco på Dagen G.
Jag trodde att du inte pratade japanska?
Det har jag aldrig sagt.
Det var mitt och pappas hemliga språk.
Jag talar det inte längre.
Och vi ska lita på dig nu? Efter att du lurat oss?
Jag försökte inte lura nån.
Vad menade du med att han inte var där?
FEM DAGAR EFTER DAGEN G
- Pappa? - Cate, var är du?
Herregud, mår du bra? Vi har ringt och ringt.
- Var är ni? - I ett läger.
Var då exakt? Var är du nu?
Röda Korsets tält vid norra ingången.
Pappa?
- Är du kvar? - Cate!
Pappa!
Är allt okej? Jag har ringt i flera dagar.
Mobilnätet har legat nere. Var har du varit?
Jag kunde inte hitta ett flyg. Mår mamma bra?
- Kom. Vi har ett tält här borta. - Jag kan inte stanna.
En buss lämnar zonen klockan tio ikväll.
Här är passersedlar till dig och mamma.
Det finns hotellrum och hyrbil i ditt namn i Reno.
Reno?
Vadå?
Kom nu bara. Mamma har varit så sjukt orolig!
Se till att ta hand om henne.
Nej.
- Det finns nåt jag måste göra. - Nej!
Jag är ledsen, Cate.
Men du är stark.
Du klarar dig.
Förlåt mig.
"Förlåt"?
Hälsa din mamma att jag älskar henne. Jag älskar er båda.
Pappa!
En vecka senare ringde polisen från Fairbanks i Alaska
och sa att hans flygplan försvunnit i en storm.
De hittade aldrig spillrorna.
Vad tänker ni göra nu?
Han var inte perfekt, men han var inget monster.
Han hade sina skäl.
Svaren måste finnas här.
Lycka till. Hoppas du hittar dem.
Men inget kan försvara det han gjorde mot mig och min mor.
Stanna. Backa tillbaka.
Det där?
Det är min farmor.
Ja. Hon dog när han var liten.
Vad gör hon bland allt det här?
Vad står hon i?
Ser ni nåt?
Samma som du, bara på närmare håll.
Tack för den.
Tre minuter kvar, så sätt igång.
Det verkar finnas flera bihang.
Väldigt insektsliknande.
Vad vackert.
När de startade reaktorn
måste det ha lockat dem mot ytan för att äta.
Herrejävlar!
Herregud. Vi måste dra!
Kei? Glöm tidsfristen, det är dags att dra.
- En minut till bara. - Nej, nu.
Upp med er!
- Spring! - Se upp!
Upp med er nu! Kom igen!
Kom igen!
Herregud.
Herrefan. Spring!
Fortsätt springa!
Dra!
- Dra! - De kommer! Skynda dig!
Billy! Dra!
Nej!
Nej! Släpp inte!
Nej!
De är för många!
- Det är för tungt. - Nej!
Räck mig handen!
- Jag orkar inte länge till. - Sträck dig!
Sträck dig!
- Jag orkar inte! - Dra!
Nej!
Undertexter: Borgir Ahlström