Užeikite.
Leitenantas Šo atvyko kaip įsakyta, pone.
Laisvai.
Manau, ilgokai bus matyti.
Šioje saloje kur nespjausi, ten jūreivis, jūrų pėstininkas.
Negalėjai susimušti su vienų iš jų, o ne su dviem mūsiškiais?
Kartais muštynių negali išvengti, pone.
Ir dėl ko mušėtės?
Turbūt tiesiog negaliu pakęsti chuliganų, pone.
Tavo tėvas savo laiku pamojuodavo kumščiais.
Kartais prieš mane.
Kaip manai, ką jis apie tave pagalvotų?
Nežinau, pone.
Gal galėtume jį išblaivyti ir paklausti.
Gerai.
Gavome kelis įsakymus.
Lydėti ir saugoti japonų mokslininką.
Atsiprašau, pone. Japonų mokslininką?
Tai nėra įprasta užduotis, leitenante.
Mes jau praradome žmogų vienoje iš lydėjimo misijų
prieš keletą mėnesių.
Tu ginsi, stebėsi ir raportuosi kai galėsi, jei galėsi. Aišku?
Aišku, pone.
Tada viskas, leitenante.
Laisvas.
MINDANAO DOKAI FILIPINAI
Atsiprašau, pone, jūs kartais ne daktaras Miura...
Miura?
Atsiprašau.
Manau, ieškot manęs.
Norėčiau sutikti, bet aš čia dėl karinių reikalų.
Gal galim išgerti po taurę prieš man išeinant?
Palaukit minutėlę.
Man sakė, kad atsiųs karinę palydą,
o jūs - vienintelis čia su uniforma.
Aš turėčiau susitikti su dr. Miura.
Aš - Keiko Miura.
- Jūs... Keiko, malonu susipažinti. - Malonu susipažinti.
Jūs turbūt jo dukra?
Ar...
Atsiprašau. Manau, įvyko šioks toks nesusipratimas.
- Pradėkim iš naujo. - Taip, kodėl gi ne?
- Gerai. - Jūs...
Aš leitenantas Lilandas Lafajetas Šo III, bet galite vadinti mane Ly.
Aš Keiko Miura, galit vadinti mane dr. Miura.
Šitie dalykai neturėtų važiuoti taip greitai.
Norėtum, kad vairuočiau aš?
Kodėl?
Darosi neramu?
Ne. Bet...
mane skyrė tau kaip karinę palydą.
Čia karinis džipas, o aš, žinai, esu kariškis.
Ištisas savaites važinėju šiais keliais.
Žinau kelią.
Tada gerai.
Man ima atrodyti, kad nenori, jog būčiau šalia.
Tau net nesmalsu, kodėl tu čia?
Labai.
WB-29 bombonešis, išskridęs į įprastą oro misiją,
aptiko ore virš Filipinų jūros radioaktyvių izotopų.
Pernelyg toli į pietus rusiškos bombos testavimui. Jie ne...
Todėl, kad tai ne rusai.
Ir ne mes. Tada kas?
Tie izotopai - ne tokie, kokie lieka po bombos sprogimo.
Meteorologiniai duomenys rodo, kad jie greičiausiai atskriejo iš čia.
Iš Filipinų?
Turbūt įsivėlė klaida.
To ir atvykau išsiaiškinti.
Gerai.
Turėtume imtis darbo. Spausk pedalą, daktare.
PAREMTA „GODZILOS“ VEIKĖJU
TOKIJAS, 2015 M.
JAV GINKLUOTOSIOS PAJĖGOS KARO TARNYBA
ŠO LILANDAS LAFAJETAS III
KARINĖS REGISTRACIJOS ANKETA
PRABANGUS GYVENIMAS SENJORAMS
„FUTABA“ SLAUGOS NAMAI SOCIALINĖ KORPORACIJA
SVEIKI ATVYKĘ Į SAVO NAUJUOSIUS NAMUS!
FILIPINAI, 1952 M.
Rodikliai kasdien mažėja.
Netrukus jų neliks, ir pėdsakas dings.
Supratau. Spartinam tempą.
Puikiai kalbi angliškai.
Anglų kalba pravertė, kai baigusi studijas dirbau Berklyje.
Įspūdinga.
Bet ar tavo kvalifikacija nėra šiek tiek per aukšta
šiai slaptai medžioklei?
Kam tokiai?
Vėjo gaudymui laukuose.
Nagi, daktare. Nemanai, kad jei šie parodymai būtų tikri,
Vašingtonas būtų atsiuntęs pusę Los Alamoso moksliukų
juos patikrinti?
Ne moterį. Juolab ne japonę.
Tu teisi. Taip.
Nori, kad meluočiau ir apsimesčiau, kad viskas vyksta ne taip?
Nori pasakyti, kad tau neužteko vieno žvilgsnio,
kad iškart nuspręstum, kas aš, vos tik susitikome?
Tai ne tas pats, Lilandai Lafajetai Šo III.
Turbūt ne.
Girdi?
Leitenante?
Labas.
Nė iš vietos.
Leitenante.
- Kas tu? - Nešauk.
Aš amerikietis. Jūrų pėstininkas veteranas.
Ir ką čia veiki, amerikieti jūrų pėstininke veterane? Filmuoji mus?
O ką? Darote tai, ką verta filmuoti?
- Uždaviau klausimą. - Aš tik atsakiau klausimu į klausimą.
Aš turiu ginklą, matrose,
taigi, kas tu ir ką čia veiki?
- Leitenante. - Mano vardas Viljamas Randa.
Aišku, leitenante Šo?
Klausyk, pažadu jūsų nefilmuoti, jei manęs nenušausi.
Sutarta?
Gerai.
Gerai?
Vis dar neatsakei į mano klausimą. Ką čia veiki?
Galima sakyti, kad leidausi į medžioklę.
Aš - kriptozoologas.
- Tu kriptozoo... Kas? - Jis tyrinėja neegzistuojančius gyvūnus.
Taip.
Prietaisas atmosferos mėginiams imti? Spektrometras?
Ar čia radiacijos matuoklis?
- Ramiai. - Neliesk jo.
Atsiprašau. Aš tik... Dar nesu jo matęs.
Tik norėjau apžiūrėti.
Nes panašu, kad ieškome čia to paties dalyko.
Ir ko gi, pone Randa?
Tiesos.
Keite, kur buvai?
Atsiprašau. Aš...
Aš tau vis skambinau ir skambinau.
Mama, man viskas gerai. Grįžtu namo.
Jau? Ką išsiaiškinai?
Tai niekaip su mumis nesusiję.
Ką tai reiškia? Kaip tai susiję su...
Su kuo tai visada buvo susiję, mama? Su juo.
Keite.
- Pasikalbėsim, kai grįšiu namo, gerai? - Nesielk taip.
- Myliu. Iki. - Keite, ne...
Amerikietė?
Atsiprašau?
Atleisk, nenorėjau slapčia klausytis. Aš tik...
Aš nugirdau tavo akcentą.
Kartais čia gali pasijusti lyg paliktas kitoje planetoje.
Džiaugiuosi, kad galėjau padėti.
- Kur keliauji? - Klausyk, nenoriu būt nemandagi,
bet šiandien man naujų draugų jau užteks, ačiū.
Taip. Ne. Visiškai suprantu.
Jauna mergina užsienyje sutinka nepažįstamą vyrą
traukinių stotyje.
Nespėsi nė mirktelėti, o žiūrėk, tave jau kažkur užkasė gyvą karste.
Turbūt tai nepadėjo.
Pala. Žiūrėk. Aš nepavojingas.
Aš vardu Timas.
„Timai“ - patys nepavojingiausi iš visų.
Gero vakaro, Timai.
Turiu pakalbėti su tavim apie dokumentus.
Aš ne...
Kokius dokumentus?
Dirbu „Monarche“.
Tau niekas negresia.
Dar ne.
Tie dokumentai priklauso mums,
jie svarbesni, nei galėtum įsivaizduoti.
Turiu paskambinti.
Gerai. Paskambinkim.
Gerai.
Skambink.
Prašau įjungti garsiakalbį.
Žinoma.
Keite? Alio?
Ne.
Sakiau, kad tau niekas negresia.
„Dar ne“. Pasakei „dar ne“.
Klausyk, prisiekiu, mes tavęs nenuskriausim.
Ne, šitaip negalima.
- Negali matyti, kur važiuojam. - Ne! Tu nesupranti.
Negaliu kvėpuoti. Negaliu...
Negaliu...
Atsipalaiduok. Tau nieko nenutiks. Tiesiog kvėpuok, gerai?
- Išleisk mane! - Nurimk. Atsipalaiduok.
- Išleisk mane! - Atsipalaiduok. Nurimk.
Suvaldyk ją, žmogau.
Išleiskit mane!
Ko reikia?
Kodėl neatsakai į mano žinutes?
Kada paskutinį kartą atsakiau į tavo žinutę?
Nežinau... Pagalvojau...
Tu pagalvojai?
Pagalvojai, kad dėl tavo trenktos šeiminės dramos
tai, kas tarp mūsų nutiko, seniai liko praeityje?
Ko iš manęs nori?
Radau tai tėvo kabinete.
Užsiimu garso įrašais, ne mėgėjiškais filmais.
Aš jau atsiprašiau.
Atsiprašymas priimtas.
Aš taip pat atsiprašau.
Aš įsikibau į tave, kad nenugrimzčiau po vandeniu,
tu nenorėjai paskęsti. Suprantu.
Dabar turėtum eiti namo.
Palauk.
Man reikia tų senų kompiuterinių bylų, kurias radom.
O kam?
Nes jos mano. Koks tau skirtumas?
Aš užsiėmusi.
Sugrįžk rytoj.
„MONARCHAS“
Ji kalbėjo kaip prancūzė.
Sakėte, kad jie buvo amerikiečiai.
Vyras buvo amerikietis.
Timas?
Turite asmens dokumentą?
Bėgdama nuo jų pamečiau krepšį.
Savo pasą,
telefoną, visus pinigus.
Jūs įsitikinusi, kad tai nebuvo kažkoks...
nesusipratimas?
Ką?
Turistai čia atvyksta pasimėgauti tuo, ką siūlo Tokijas.
Naktiniu gyvenimu. Gal karaoke.
Bet...
lengva persistengti.
Manote, kad aš girta?
Manęs vos nepagrobė!
Jei manote, kad jums gresia pavojus...
patarčiau susisiekti su Amerikos ambasada.
Palaukite čia.
Surasiu jums adresą.
Grįžau.
Sveikas sugrįžęs.
Pavakarieniavai?
- Aš nealkanas. - Nevalgei?
Ketinau pašildyti karį.
Kas čia?
Žinai, jo gyvenimas buvo nelengvas.
Jaunystėje jis tiek daug prarado.
Gini jį?
Argi nepyksti?
Tai tu pyksti, Kentaro.
Jautiesi geriau?
Ką darai?
Dabar ir aš pykstu.
Padėk man, Kentaro.
Rimtai?!
Mesk!
Dar. Prašau.
Dabar abu jaučiamės geriau, ar ne?
Truputį.
Pašildysiu karį.
Taigi, jūs, bičiuliai, sekate radiaciją, ar ne?
Iš kur apie tai žinai?
Žinau, kad nerasite to, kas ten yra,
sekdami Geigerio skaitiklį.
O ką turėtume sekti, pone Randa?
Tiesiog Bilis.
Manau, turėtumėt vadovautis istorijomis. Folkloru. Legendomis.
Žmonės, gyvenantys šiuose kalnuose, pasakoja
apie drakoną, liepsna išdeginantį taką danguje.
O gal tai jonizuojančios spinduliuotės takas.
Taigi, medžioji drakonus.
Sakiau, kad ieškau tiesos.
Puiku. Bet mes turim darbo,
todėl tau, bičiuli, metas keliauti.
Minutėlę, leitenante.
Manau, visai nebloga mintis, kad ponas Randa prie mūsų prisijungtų.
Manau, tai siaubinga mintis.
Tu čia ne tam, kad už mane galvotum, leitenante.
Pažiūrėk į jį. Pauostyk.
Turbūt jis čia klaidžioja ištisas savaites.
Tiksliai žinau, kur esu, bičiuli.
- Tikrai? - Taip.
Ne. Klausyk, esu čia todėl, kad vykdau JAV kariuomenės įsakymus, man įsakyta...
Tau įsakyta suteikti man visokeriopą pagalbą.
Man įsakyta užtikrinti tavo apsaugą,
bet negaliu to padaryti, jei šalia sukiosis džiunglių atsiskyrėlis Bilis.
Gerai. Tada išeik.
Negundyk manęs, daktare.
Neprašiau, kad man tave skirtų.
Man tavęs nereikia, aš tavęs nenoriu.
Todėl tu atleidžiamas nuo atsakomybės rūpintis manimi.
Laisvas.
Parsiųsiu čia ką nors su džipu.
Eime?
Tai esi matęs drakoną?
Kartą.
Gal. Iš dalies dėl to tuo ir užsiėmiau.
Bandau įrodyti, kad nesu trenktas.
Manai, aš trenktas?
Aš tavęs net nepažįstu.
Tiesa.
Ar dažnai seki paskui nepažįstamus vyrus į džiungles?
Antrą kartą šiandien.
Mes juos vadiname MNŽO.
Masyviais neatpažintais žemiškais organizmais.
Aš sugalvojau.
Žemiški. Taigi, nemanai, kad tai - ateiviai iš kosmoso?
Tu tikrai laikai mane trenktu.
Aš mokslininkė.
Tikiu įrodymais pagrįsta tiesa.
Gerai.
Visi čionykščiai pasakoja įvairias tos pačios istorijos versijas.
- Aišku. - Šviesos danguje.
Ir tas, kas jas įžiebia, keliauja tuo pačiu taku,
vėl ir vėl, ištisus amžius.
- Kaip kometos. - Ne. Gal kaip migruojantys paukščiai.
Palauk.
Turiu tau kai ką parodyti.
Čia radiacijos rodmenų
įrašai iš mūsų stebėjimo orlaivio.
Matai?
Neįtikėtina.
- Čionai. Eime. - Gerai.
Kur mes einam?
Ten, kur veda žemėlapis.
Beveik atėjome.
Beveik atėjome kur?
Kas čia?
Kas tai?
„Lotonas“.
Nežinau.
Tau reikia pažiūrėti, kas čia.
Neįsivaizduoju, ar čia yra kas gero, bet...
Tu pažiūrėk.
Hiroši buvo aštuoniolika, kai jo tėvas žuvo Vietname.
Dėdė Ly buvo vienintelis jam likęs šeimos narys.
Jei jie buvo tokie artimi, kodėl tėtis niekad jo neminėjo?
Manau, kažkas tarp jų nutiko.
Jis nemėgo pasakoti apie tam tikras gyvenimo dalis.
Ar jis dar gyvas?
Nežinau.
Turbūt prabėgo jau nemažai laiko.
Atsiprašau.
MEI „PASKAMBINK MAN! SVARBU!“
Atidarysiu.
Ačiū.
Labas vakaras.
Kalbi angliškai?
Taip.
Tiesą sakant, puiku.
Tada man bus daug paprasčiau.
Galime užeiti?
- Ne. Kas jūs? - Tai oficialūs reikalai.
Mes dirbame specialioje vyriausybės darbo grupėje.
- Kurios vyriausybės? - Žinai, ką?
Išeisim tau nespėjus nė apsidairyti.
Turite gražius namus.
Kas jie?
Ko nori?
Noriu Bilo Randos bylų.
Ne, turi išeiti.
Ne, turi man atiduoti tas bylas.
Jei ne, tu, tavo draugai
ir tavo motina pateks į didžiulę bėdą.
Kentaro?
Viskas gerai.
Tavo sūnus šį tą pavogė.
Jam teks vykti su mumis.
Tai tiesa?
Paėmei kažkokį jų daiktą?
Jie sako, kad pavogiau dokumentus.
Gana.
Paduok juos.
Jei jis grąžins tai, ką paėmė, ar atstosite nuo jo?
Žinoma.
Jei turi tai, ko jie ieško, turėtum atiduoti.
Tu tuo tikra?
Tai turbūt labai svarbu.
Atnešiu.
Nuostabu. Ačiū.
Arbatos? Norit arbatos?
Arbatos?
Ne. Nereikia. Ačiū.
Tikiuosi, mano sūnus nepridarė jums rūpesčių.
Dabar jis geras žmogus,
bet kai buvo jaunesnis, buvo labai daug bėdų!
- Labai daug gerdavo! - Paskubėk!
Norėjau rasti jam gerą merginą.
Žmogų, su kuriuo jis susitupėtų.
Tu labai graži.
Tu vieniša?
Šūdas.
- Šūdas. - Kentaro!
Atidaryk!
Kentaro, bėk!
Žinai, koks čia laivas?
JAV laivas „Lotonas“.
Nuskendo 1943 m. už gerų 300 km į vakarus nuo Perlo.
Perl Harboro?
Jis už 8 000 km nuo čia.
Būtent.
Ar čia saugu?
Pone Randa.
Sakei, kad tyrinėji mitus, istorijas.
Mane domina, kodėl žmonės pasakoja tas istorijas.
Kas įkvėpė pasakotoją.
Kas juos išgąsdino.
Kas ten?
Pone Randa. Gal reiktų laikytis išvien...
Pone Randa.
Bili.
Buvai šitame laive.
Taip.
Ar jo ir ieškojai?
Žinojai, kad jis čia?
Ar aš žinojau?
Tarkime, tikėjausi.
Nelabai moksliška.
Žinau, kad tą naktį į kažką atsitrenkėme vandenyje.
Pamanėme, kad į japonų povandeninį laivą.
Laivas nuskendo greičiau nei per tris minutes.
Kas dar išgyveno?
Tik aš.
- Einu į galą. - Gerai.
PASAS JUNGTINĖS AMERIKOS VALSTIJOS
Kas tu? Džeisonas Bornas?
Tu iš San Fransisko. Tądien ten buvai.
Neturi sukrauto krepšio,
nesi pasiruošusi kopti aukštyn, kai prasidės potvynis?
Taip. Krepšyje vandens buteliukai ir baterijos, ne atsarginiai pasai.
- Mei. - Tau viskas gerai?
Ką ji čia veikia?
Pala. Ir ji su tuo susijusi.
Kažkam reikia tų dokumentų.
Kodėl tiesiog neatiduodam to, ko jie nori?
Gal tada jie mus paliks ramybėje.
Gerai, taip. Sėkmės.
Koks tavo planas? Tiesiog bėgti?
Mano? Turiu ryšių. Galiu mums gauti padirbtus pasus.
Nenoriu padirbto paso. Noriu tikro.
Nepadariau nieko blogo.
Gerai. Kada valdžios žmonėms rūpėjo...
Palaukit.
Žinau, kur eiti.
Pasitikėkit manimi.
Eime.
- Kas čia? - Nežinau.
Medžiaga atrodo organiška.
O Dieve.
Jų čia tiek daug.
Kada, sakei, nuskendo šitas laivas?
Prieš devynerius metus.
Manau, pamačiau viską, ką man reikėjo čia pamatyti.
Taip.
Šito čia prieš tai nebuvo.
- Tai šviežia. - Kas šviežia?
Rasime kitą kelią iš čia.
Kaip tai čia pateko?
Ar čia yra kažkas, dėl ko tai...
Nežinau. Eime.
Atėjot pas pulkininką?
Taip, pas jį.
Jei jis dar gyvas.
Tai galim susitikti su pulkininku?
Pulkininke Šo?
Kuo tu vardu?
Kentaro.
Kentaro, o pavardė?
Randa.
O Dieve. Tu - Hiroši sūnus.
O tu?
Aš Keitė Randa.
O kaipgi.
Aš nežinojau, kad Hiroši turėjo dukterį.
Aš nežinojau, kad jis turėjo sūnų.
Pasirodo, jis mokėjo saugoti paslaptis.
Ne mano drama. Nieko bendro.
- Norėjome paklausti jūsų apie savo tė... - Gal mes...
Taip. Eime.
Pakvėpuokim grynu oru.
Nagi.
Būtų gerai, jei pasistengtumėt kalbėti tyliai.
Sakykit, kaip čia atvykote?
Išsinuomojome autobusiuką.
Tai gerai. Bet klausiu, kaip radote mane?
Per mano mamą.
- Emiko. - Taip.
Šį tą radome tėvo seife.
- Kentaro. - Ką? Jis mano puikusis dėdė Ly.
Ką radot seife?
Senas kompiuterines bylas.
Daug keisto mėšlo. Apie monstrus.
Prašau, gal galėtumėt kalbėti tyliau?
Ką tai reiškia? Kodėl jūs čia? Ir turit paskubėti.
Norim sužinoti, kas nutiko mano tėvui.
Iš kur aš žinau?
Iškart po G-dienos jis pasakė, kad turi kažkur važiuoti.
Nepasakė, kur,
bet po savaitės mums pranešė, kad lėktuvas, kuriuo jis skrido,
dingo kažkur Aliaskoje.
Pasirodo, Japonijoje jis gyveno slaptą gyvenimą.
Atvažiavau čia pamėginti viską išsiaiškinti,
bet dabar mus vaikosi „Monarcho“ žmonės ir...
„Dingo“? Kitaip tariant, kūno nerado?
Nėra mirties liudijimo?
Ką nori pasakyti?
Kas čia per vieta?
Šią vietą „Monarchas“ sušvelnintai vadina
„saugiu turto valdymu“.
Aišku. Taigi, tu čia įkalintas.
Gerai. Mes išvažiuojam.
Taip, galit pamėginti, bet jie vis tiek jus seks
ir seks, kol galiausiai gaus tai, ko nori.
Arba?
Tai jūsų reikalas.
Galite praryti tą „Monarcho“ grūdamą mėšlą,
kad jūsų tėvas dingo be pėdsako.
Arba galim išsinešdinti iš čia dabar pat
ir sužinoti, kas iš tikrųjų nutiko jūsų tėvui.
Apsisprendimui turite apie 60 sekundžių.
Ką renkatės?
Ateik, čionai.
Įsitikinęs?
Dukart atlikau tarnybą šioje skardinėje, daktare.
Kas tai?
- Nesustokim. Eime. - Gerai.
- Tu sveikas? - Jėzau Marija.
- Atgal! Grįžk! - O Dieve.
- O Dieve! - Ne.
Laikykis!
Jis išeina! Dabar mūsų proga!
- Stumk! - Stumiu!
Nagi!
Kur jis dingo?
Padėk!
Greičiau!
Kas per velnias čia vyksta?
- Padėk! - Nagi!
- Atsargiai! - Po perkūnais!
O Dieve!
Padėk man jį ištraukti!
Nagi! Kol jis negrįžo!
Gerai.
Štai taip.
Vienas, du, trys.
Per sunku.
Pakišiu šitą po apačią, tada kelsime visi, gerai?
Gerai.
Vienas, du, trys.
Nagi! Stok! Bili! Stok!
- Bėkit! - Gerai.
Bėkit!
Bėgam!
O Dieve.
Tikrai drakonas.
Tai neįtikėtina.
Išvertė Sandra Siaurodinė