Galim išsinešdinti iš čia dabar pat
ir sužinoti, kas iš tikrųjų nutiko jūsų tėvui.
Apsisprendimui turite apie 60 sekundžių.
„MONARCHO“ SAUGUMO SISTEMA
Ką renkatės?
- Minutėlę. - Neturim minutėlės.
Tas autobusiukas stovėjimo aikštelėje?
Taip ir maniau.
DĖMESIO, IŠJUNGTAS SEKIKLIS PLK. LILANDAS ŠO
Niekur su tavim neisiu.
Jūs atėjot pas mane.
Jei nenori sužinoti,
ar tavo tėvas gyvas ar miręs - tavo reikalas.
Bet aš noriu tą išsiaiškinti.
Jei jis gyvas, kaip mes jį rasim? Kur reiktų pradėti ieškoti?
Pradėsime ten, kur baigėsi jo pėdsakai.
Sėkmės.
Jo lėktuvo ieškojo ištisas savaites.
Ten šimtai kvadratinių kilometrų, žinai, Aliaskos.
Taip, tada ieškosim ten, kur jie neieškojo.
Čia yra niwaki, o tai reiškia, kad jį genėti reikia visai kitaip.
Taigi, žinoma, tai gan įdomu.
Klausyk, aš tik noriu, kad tie subingalviai iš „Monarcho“
nenutemptų manęs į tą keistą mėšlą, kuriame murkdėsi tėtis.
Tau tinka?
- Noriu surasti tėvą. - Aš irgi.
Kodėl tu nori jį rasti?
Ką tikiesi išlošti?
Hiroši Randa man labiau sūnus nei sūnėnas.
Jis - vienintelis mano šeimos narys. Štai ir viskas.
Tai beprotybė.
Beprotiškiau už slaptas bylas slaptame tavo tėčio seife?
Beprotiškiau už slaptą brolį?
Slaptą šeimą?
Jie mus susekė. Sėskit į autobusiuką.
Nepaprastoji padėtis.
Išlikite budrūs.
- Aš vairuosiu. Raktelius. - Ne, čia išnuomota mašina.
- Nemanau, kad tau galima. - Dieve, iš akies luptas tėvas. Nagi.
Nepaprastoji padėtis.
Išlikite budrūs.
- Gerai, kur kišti raktelį? - O Dieve.
Kada paskutinį kartą vairavai?
Galiu susidoroti su viskuo, kas plaukia, skrenda ar važiuoja keturiais ratais.
Mink pedalą. Spausk mygtuką.
- Mygtuką? - Taip!
Ten Ly Šo!
Jie važiuoja link pietinių vartų!
Uždarykit pietinius vartus!
Stok!
Atsargiai!
Už susidūrimą mokat jūs?
Taip.
Ką darai? Kur mes...
Atsargiai!
Iš proto išsikraustei?
Niekad nevažiavai su savo močiute.
Laikykitės.
Jis grįžta! Prie pagrindinio įvažiavimo!
O Dieve!
Man tai nepatinka.
Taip, tavo nuomonė - ne valstybinė paslaptis, Bili.
Mes visada buvome nepriklausomi.
Nes niekas į mus rimtai nežiūri.
Klausykit, jei judu norit,
kad šitas monstrų medžioklės klubelis liktų privatus, gerai. Atsiimsim prašymą.
Bet jei norite kažką pakeisti,
jei norit užsiimti rimtu mokslu,
tada mums reikia paramos.
Galim tuo tipu pasitikėti?
Jei tik nepastatysim jo į kvailio vietą.
Gerai.
- Gerai. - Taip.
Sveiki atvykę į „Monarchą“, generole.
Kas galėjo pamanyti, kad pasinaudosi lydėjimo misija, kad imtum vadovauti?
Tie moksliukai pradėjo tau patikti, Šo.
Truputį panašu į kačių ganymą, pone,
jei katės turėtų Geigerio skaitiklius ir laikytų save protingesnėmis už tave.
Mano kolegos - dr. Miura, Viljamas Randa.
Sveikinu su paaukštinimu, generole.
- Ačiū, panele. - Nėra už ką. Be to, aš daktarė.
Atleiskite.
Kiek žinau, turite, ką mums parodyti, daktare?
1954 M. DVEJI METAI PO FILIPINŲ
Kas per velnias?
Pasakykit, kad čia kažkokia iškasena.
Tai logiškas spėjimas,
bet padarėme pėdsako atspaudą dumblėtame lauke Indonezijoje.
Prieš tris savaites, kol dar nebuvo prasidėjęs lietaus sezonas.
Kaip toks didelis padaras gali vaikščioti nepastebėtas?
Galvoju apie teleporta...
Tiriame daug teorijų, pone.
Sapnuosiu košmarus.
Bet kol neparodysit, kam jis priklauso, tas pėdsakas - tik skylė smėlyje.
Negalėjot bent nuotraukos padaryti?
Kam tenkintis nuotrauka?
O jei žinome, kaip jį išvilioti iš slėptuvės?
Mums tereikia apie 70 kg urano.
Leiskit paaiškinti, pone.
Tiek pat, kiek užmetėme ant Japonijos.
Ką tu sugalvojai?
Generole, kol rinkau medžiagą daktaro disertacijai,
aptikau anomalius radiacijos pėdsakus troposferoje.
Manome, kad jie gali būti tiesiogiai susiję
su titano judėjimu.
Manot, jie - radioaktyvūs?
Jie ne spinduliuoja radiaciją, o ją absorbuoja, maitinasi ja.
Manau, kad turėtume imtis iniciatyvos, pone.
Susidurti su jais ten yra daug geriau, nei susidurti čia.
- Ar ne taip pasakytų Aikas? - Prezidentas Eizenhaueris,
mūsų vyriausiasis kariuomenės vadas,
pasakytų, kad visas mūsų turimas uranas reikalingas nacionaliniam saugumui.
Su visa pagarba, pone, toks padaras,
tokio dydžio,
kelia didžiulę grėsmę pasaulio saugumui.
Taip! Mums pavyko.
Ar suprantat, kaip tai svarbu?
Sakyčiau, apie 70 kg svarbos.
Gal kitą kartą nepradėk kalbėti apie teleportaciją.
Tai teorija.
Taip, kaip ir apie plokščią Žemę,
bet tokia teorija neužtikrins Pentagono finansavimo.
Kalbame apie ištisus amžius neginčytų evoliucijos,
zoologijos, fizikos mokslų perversmą.
Žinot, tam reikia atviro proto.
Taip, ir atvirų akių, Bili.
Turi gaudytis aplinkoje.
Tai atradimų kelionė.
Todėl neprikąsiu liežuvio vien tam, kad gaučiau paramą
iš krūvos ginkluotų neandertaliečių.
Turime daug darbo.
Aišku?
Susitiksime biure.
Žinai, koks jis.
Žinau.
Jei ne tu, nė vieno iš mūsų čia nebūtų.
Tai ne teorija, o faktas.
Taigi, sakai, kad yra vietos ir ginkluotiems neandertaliečiams?
Ačiū.
Bet jis teisus.
Jei nuslėpsime, kas esame ir ką bandome padaryti,
kokia prasmė išvis tai daryti?
PAGAL „GODZILOS“ VEIKĖJĄ
Pradėjome su pieštuku ir popieriaus lapu.
Nedaug tepasistūmėjot.
Nežinau, kaip Bilis pildė tuos bloknotus.
Jis užrašinėdavo visas keistenybes, su kuriomis susidurdavo,
kol iš pieštukų likdavo tik galiukai.
- Tėtis taip darydavo. - Tikrai?
Jis juos nudroždavo lenktiniu peiliuku, kurį nešiodavosi.
Visur būdavo pilna drožlių.
Mamai pabosdavo paskui jį šlavinėti.
Čia yra kažkas, ko Hiroši nenorėjo atskleisti „Monarchui“.
Nuojauta man sako, jei surasim tai anksčiau už juos, rasim ir jį.
Mei sukūrė programą bylų naršymui, bet ji liko jos namuose.
Puiku.
Ne, aš, tiesa sakant, užrašus jau suskaitmeninau.
Žinot, dėl visa ko.
Tai puiku, moksliuke.
Paieškok ten bet ko apie Aliaską.
Gerai. Ieškoti raktažodžių primityvaus vaizdo duomenyse
ne taip ir paprasta.
Negali tiesiog pagūglinti.
Žinai, kas yra gūglas?
Nekalėjau vienutėje, Mei.
Kada buvo įkurtas „Monarchas“?
Maždaug penktojo dešimtmečio pabaigoje.
Ar tada neturėtum būti 90-ies?
Ką galiu pasakyti? Geri genai.
Kas čia yra?
Viltys.
Svajonės. Ambicijos.
Tai, ko tikėjomės iš „Monarcho“, kol jie neišklydo iš kelio.
Pažiūrėkit į juos dabar. Jie vaikosi jus, o ne monstrus.
Mūsų tėtis tikrai jiems dirbo? Dirbo „Monarchui“?
Tai jūsų šeimos verslas.
Jis žinojo, kad tie padarai egzistuoja.
Jūs visi žinojote.
Galėjote perspėti žmones, pamėginti tai sustabdyti.
Būtent tai ir bandėme padaryti.
Bet tu ten buvai. Viską matei.
Tikrai manai, kad kas nors šioje žemėje galėjo tai sustabdyti?
Tai, ką matei?
Tada jis paaukojo gyvenimą veltui.
Tai ne mūsų šeimos verslas...
o šeimos prakeiksmas.
BIKINIO ATOLAS 1954 M.
Įsidėjai didelio formato fotoaparatą?
- Taip, Bili. - Gerai.
- Priartinantį objektyvą? 500 - O, ne.
Palikau jį kartu su seismografu ir atsarginėmis juostelėmis.
Kaip gaila. Nuplaukė „National Geographic“ viršelis.
Kas per velnias?
Sakiau, kad negalim pasitikėti tuo niekšu.
Palauk. Leisk man tuo pasirūpint.
Tiesiog leisk man viską sutvarkyti.
Generole.
Pone, atrodo, kad viskas pakrypo mūsų neaptarta linkme.
Mes aptarėme, kad jums reikia didžiulio urano kiekio.
Ne bombos pavidalu, pone.
Reikėjo konkrečiau pasakyti.
Galėjot mums pasakyti.
Apie slapčiausius atominius bandymus niekas nepasakoja, sūnau.
Suprantu, pone.
Jie teprašo progos įvertinti, su kuo susidūrėme.
Mes net nežinome, ar tie padarai...
Jie kelia egzistencinę grėsmę pasaulio saugumui.
Ar ne?
Taip, pone.
Kiek žvaigždučių čia matai?
Vieną, pone.
Kaip suprantu, tai reiškia, jums teko kreiptis į du ar tris...
keturis skirtingus lygius, kad gautumėt, ko prašėme.
Ir visi viršesnieji nusprendė,
kad jei išviliosim tą padarą į atvirą vietą, ten jį ir sudorosime.
Dabar.
Žodžiu, monstras jis ar ne, tas padaras
nekeliaus narve į Los Alamosą.
Suprantu, kad jie ne to tikėjosi,
bet tai tapo svarbiau už mūsų nuomonę.
Paprašėte Jungtinių Amerikos Valstijų kariuomenės paramos.
Štai ji.
Čia aš.
Atsiprašau, vėjuota.
Aš plaukiu, esu laive.
Žinai, kad negaliu tau to pasakyti.
Klausyk, aš...
Gali sekundėlę paklausyti?
Klausyk, gali būti, kad greitai grįšiu.
Ne, aš rimtai. Nejuokauju.
Jei žinočiau daugiau, pasakyčiau.
Man metas. Taip, laikas baigėsi.
Tai teršia gamtą.
Žuvys ėda plastiką, mes valgome žuvis.
Paaukosiu „Greenpeace“.
Arba gali pasakyti, kodėl išmetei telefoną į vandenyną.
Tau kažko reikia?
Jis nori aptarti veiksmų planą.
Tikrai pasitiki tuo senu niekšu?
Tau nereikia ilgiau dėl mūsų rizikuoti,
jei tau reikia grįžti atgal.
Tai mano kaltė.
- Mano jovalas. - Taip.
Taip, tai tavo jovalas. Ir jos. Ir tu mane į tai įvėlei.
Per tave netekau verslo, namų,
gyvenimo, visko, ką sukūriau ir to, kas esu.
- Nežinojau, kad taip nutiks. - Taip, tiesą sakai.
Bet kol neišsrėbsim tavo jovalo ir kol nesusigrąžinsiu to, ką per tave praradau,
negali man aiškinti, ką turiu daryti.
Gerai, padariau, ką galėjau.
Bet esmė tokia, bičiuliai.
Jei bent vienas pernelyg kruopštus pasienietis suras juos pas mus,
žaidimas iškart bus baigtas.
Todėl turim jų atsikratyti.
Ne.
Sakei, kad čia yra esminė informacija, padėsianti rasti mano tėvą.
Ji turi kopiją nešiojamajame kompiuteryje.
- Čia ne šventos reli... - Man tas pats.
Kodėl turiu daryti viską, ką sakai?
Ir kodėl plaukiam į Korėją?
Mano tėvas dingo Aliaskoje.
Aliaska toje pusėje!
- Ar bent numanai, ką darai? - Ištraukiau mus iš Japonijos, ar ne?
Patekom į šį laivą be pasų, „Monarcho“ nė pėdsako.
Pohange yra žmogus, kurio mums reikia.
Senas mano draugas.
Galbūt paskutinis man likęs draugas.
Bet tu teisus.
Hiroši - tavo tėtis.
Ir tavo.
Jei judu norit vadovauti, turit tam teisę.
Taigi, kai ten nuvyksim...
kur toliau?
POHANGAS PIETŲ KORĖJA
- Gerai, kur tavo draugas? - Tiesiog pasitikėk manim, gerai?
Minutėlę. Turėtume būti antroje eilėje. Eime.
KORĖJIETIŠKAS PASAS UŽSIENIETIŠKAS PASAS
Viskas gerai.
Manau, turėtume būti antroje eilėje.
Šūdas.
- Pasą. - Atsiprašau?
Pasą!
Kalbate angliškai?
Angliškai?
Esmė tokia.
Atsivežiau sesers įvaikintus anūkus, aišku?
Taigi, mes plaukėme tuo laivu.
Ir liepiau jiems, kad būtų saugiau, viską sudėti į vieną kuprinę.
Kuprinę, aišku?
Taigi, klausykit, mes ne teroristai,
ir aš nesu buvęs Šiaurės Korėjoje, todėl...
- Palaukit. - O Dieve. Prašau!
Aš turiu pasą.
Gal galėtumėt tiesiog leisti susisiekti su amerikiečių ambasada...
Ne. Ką, liepsit mokėti baudą ar ką?
Aš mielai jums sumokėčiau, vyručiai,
- darysit su pinigais, ką norit. - Kas vyksta?
- Ką jūs prarasit? - Savo darbą.
- Negalim sėsti į kalėjimą. - Šo mus išdūrė.
Viskam vadovauji tu, ar ne?
Tik noriu, kad šį tą žinotum. Nepasigailėsi!
Mes neparsiduodame.
Tada esat kvailesni, nei atrodot.
- Turiu galvoje, tu... - Šūdas.
Sakiau,
kad sutiksi išties kvailų žmonių.
Žinau.
Jėzau, žmogau. Esi girdėjęs apie suvaidintą smūgį?
Ne. Broli!
Šimtas metų, Duho.
Kaskart atrodai vis jaunesnis. Gerai atrodai.
Ne visai. Bet visi taip sako.
Turim judėti, kol kas nors jo nerado.
- Einam. - Einam.
Ak jūs, mažatikiai. Eime.
Šiknius.
Sveika atvykusi į Japoniją, ponia.
Ačiū, Timai. Džiaugiuosi galimybe apsilankyti Japonijoje.
Nors turėjau
šį savaitgalį perkraustyti dukrą į bendrabutį.
Sveikinu.
Bet dabar šią svarbią akimirką šalia jos - mano buvęs vyras,
nes Ly Šo nusprendė nebesimėgauti
savo dosniu pensijos planu.
- Ponia, šiaip tai, aš... - Ne, nieko nesakyk.
Ką jis tau pasakė?
Buvo pavogti svarbūs duomenys. Turime juos atgauti.
Ar jis minėjo, kad neturi įgaliojimų
savavališkai imtis veiksmų?
Pamaniau...
Lėktuvas pasipildys kuro ir bus pasiruošęs skristi po pusvalandžio.
Abu sėdėsite lėktuve.
Negalim išskristi. Pas juos Bilio Randos bylos.
Šešiasdešimties metų senumo užrašai
ir pamišėliškos teorijos nepadės mums išvengti dar vienos G-dienos.
Taip, Ly Šo atrodo kitaip.
Jei tikrai manei, kad jos tokios svarbios,
kodėl neperdavei jų dr. Serizavai arba man?
Kodėl užsiėmei tuo vienas?
Tai susiję su mūsų misija ar taviške?
Informacija patvirtinta?
Jie visi?
Gerai, laukit nurodymų.
Šo Pietų Korėjoje.
Veidų atpažinimo programa aptiko jį ir kitus,
kai jie buvo sulaikyti Pohango uosto muitinėje.
Bet jam kažkaip pavyko ištrūkti.
Tu sėdi į lėktuvą po pusvalandžio.
Tu surenki taktinę komandą ir sučiumpi Šo.
Daryk viską, ką reikia.
Man reikia mano partnerio.
O jei jis teisus?
Šo šešerius metus sėdėjo ramiai. Kodėl dabar kažko ėmėsi?
Jei paskubėsiu, gal ir sučiupsiu Šo, bet be jo nepavyks.
Niekas už jį geriau nežino, ką rezga Šo,
ir kodėl tos bylos jam tokios svarbios.
Pamišėlis supranta kitą pamišėlį.
Duho. Gavai įrangą, kurios prašiau?
Taip. Ji jau pakrauta.
Karinė „Cessna“?
Prašiau lėktuvo, Duho, ne aliuminio karsto su sparnais.
Viskas, kas blogo galėjo jam nutikti,
- jau nutiko. - Taip.
Gerai. Duho oro linijos pasiruošusios įlaipinimui!
Su juo skrisime į Aliaską?
Negalvok, kad jis senas.
Galvok, kad vintažinis.
Sonaras vis dar nieko neaptiko, generole. Kiek planuojate laukti?
Čia taip karšta, kad Paketas tuoj iškeps iš gėdos.
Jei tas padaras nepasirodys,
manau, galim drąsiai sakyti, kad kariuomenė mūsų neberems.
Vis geriau nei žiūrėti, kaip jie sunaikina tai, ko net nesupranta.
- Kokie parodymai? - Kas nutiko?
Nežinau, pone. Trumpas sujungimas.
Kokios naujienos? Kas vyksta?
Dėmesio! Sonaras aptiko objektą.
Čia dinozauras?
Ten šarvai?
Nuo ko, po galais, tam padarui reikia gintis?
Nuo mūsų.
Kad mane kur.
Pažiūrėk, kaip jis neša savo subinę.
Kodėl anksčiau nematėme šio padaro?
Jei jie tai padarys, iš kur sužinosime?
Taip negalima.
Generole?
Generole, manau, reiktų apsvarstyti atsitraukimą, pone.
Jei negalime apie priešą sužinoti visko, kas įmanoma...
Jei lauksi, kad pamatytum, ką darys priešas,
pralaimėsi iš anksto, sūnau.
Dieve.
Meskite „Castle Bravo“!
Dėmesio!
Susprogdinti „Castle Bravo“ po 30 sekundžių!
Dešimt, devynios, aštuonios, septynios, šešios...
- Paleisk mane! - Kei. Viskas baigta.
Turiu tai sustabdyti!
Stokit!
- ...du, vienas. - Prašau, nereikia!
Negalit taip pasielgti!
Prašau!
Nuostabu.
Taip, jis buvo nuostabus.
Ką mes padarėme?
Ar toks buvo tikrasis mūsų tėvo gyvenimas?
Kai sakė vykstąs į programinės įrangos vystytojų konferenciją,
iš tikrųjų išsmukdavo per sieną ir vaikydavosi monstrus?
Kai Hiroši prisijungė, mūsų nuotykių dienos jau buvo likusios praeity.
„Monarchas“ tik skirstė biudžetus ir tvarkė skaičius.
Jie tai vadino „pagrindimu duomenimis“.
Kada paskutinį kartą jį matei?
Nežinau. Beveik prieš 20 metų.
Kai jau pats buvau tapęs dinozauru.
Jei judu norite ką nors sužinoti apie savo padėtį,
aš nieko negaliu pasakyti. Hiro buvo normalus vaikas.
Jis nekankino gyvūnėlių.
Nedarydavo į kelnes.
Klasikinis sociopato apibūdinimas.
„Atrodė mielas žmogus.
- Kas būtų įtaręs?“ - Gal pabaigsi?
Jis atsigimė į mamą. Tiek galiu pasakyti.
Visada siekė to, ko norėjo,
ir niekam neleisdavo stoti jam skersai kelio.
Ir jis niekad man nemelavo.
Tai paslaptis, Keite, o ne melas.
Aš neįžvelgiu skirtumo.
O aš matau.
Nesinori nutraukti šeimos terapijos, bet, regis, kažką radau.
Ieškojau visko apie Aliaską,
bet radau informacijos tik apie dingusius vadeliotojus ir sniego žmogų Jukone.
Bet paminėjai „pagrindimą duomenimis“,
todėl paieškojau skaičių duomenų bazėse
Aliaskos ilgumos ar platumos atitikčių.
Čia Bilio raštas.
Taip. Čia geografinės koordinatės iš viso pasaulio.
Kalbu apie Meksiką, Azijos stepes, Šiaurės Afriką.
Viskas sąraše pažymėta varnele, išskyrus šitą.
Ir kai perkeliu ant žemėlapio...
Taip.
Jei žinotume, kur skrido jūsų tėvo lėktuvas, kai jis dingo,
galėčiau tiksliai nustatyti vietą.
Tai buvo skrydis 74 kažkiek.
Patvirtintas skrydžio planas iš Nomo į Barou.
Iš Nomo į Barou.
Bingo.
Aš judviem skolingas po kepsnį už tai.
Metas nuotykiams, Duho.
- Turime naują tikslą. - Supratau.
Ką tai reiškia? Kodėl jis skrido į Barou?
Jis skrido į Barou pusę.
Bet keliavo ne ten.
Keiko?
Viskas gerai?
Jam nereikėjo manęs stabdyti.
Taip, jis pasielgė savanaudiškai.
Kas būtų nutikę, jei būtų nesustabdęs?
Į tave būtų šaudę, suėmę, greičiausiai deportavę.
Tą bombą vis tiek būtų susprogdinę.
Generolas pasikvietė mane aptarti mūsų finansavimo.
Pamaniau, jei jau vis tiek žlugsim,
galime taikytis ir į mėnulį.
Todėl pateikiau jam pasiūlymą dėl „Monarcho“ postų,
papildomų darbuotojų, stebėjimo įrangos ir darbų.
Jis pasiūlymą atmetė...
pasakė, kad prašom per mažai.
Jie mums duoda tuščią čekį,
kad išsiaiškintume, ar yra daugiau tokių monstrų.
Kaip tau pavyko, velniai rautų?
Uždaviau paprastą klausimą.
O jei kitas monstras išlįs ne Ramiojo vandenyno vidury?
- O jei prie Niujorko ar Vašingtono? - Tada turim pranešti visam pasauliui.
Sakai, kad nori paviešinti
slaptos vandenilio bombos susprogdinimo smulkmenas?
- Kodėl ne? - Nes Rozenbergai atsidūrė elektros kėdėj.
O jei...
Tarkim, rasime dar vieną...
ar generolui būtina viską žinoti?
Atsiprašau, siūlai man meluoti savo viršininkui?
Ne. Bet melas ir paslaptis - du skirtingi dalykai.
Nesu tikras, ar karo lauko teismas įžvelgtų tą skirtumą, Kei.
Pasitikimi mumis?
Pasitiki ja?
Gerai.
Galiu pasakyti jam tik tiek, kiek pasakote man.
Tikiu, kad pasakysite man viską, ką turiu žinoti.
Ar taip tinka?
O tau?
Man - kuo puikiausiai.
- Taip. Ar ne? - Gerai.
- Taip. - Taip.
Viskas gerai.
Labas rytas.
Kur mes?
Jungtinėse Valstijose. Greit atvyksim pas tėtį.
Nelauki susitikimo?
Koks tau skirtumas? Ar tu dar vienas jo sūnus?
Atsiprašau. Nenorėjau smalsauti.
Aš atsiprašau.
Tiesiog nežinau, ko labiau bijau -
ar kad nerasim tėčio, ar kad rasim.
Abiem atvejais tai smūgis į paširdžius, nežinau, kiek dar smūgių atlaikysiu.
Atskleisiu tau paslaptį.
Gyvenimą pradedi vertinti tik tada, kai bijai jo netekti.
Nelabai, kai pamatai, kaip kiti žmonės netenka savojo.
Mačiau, kaip mirė daug žmonių.
Mano tėvas, geri draugai.
Kasryt pakyli iš lovos ir rideni kauliuką.
Gali nutikti siaubingi dalykai, bet neturėtum slėptis nuo skausmo.
Pažvelk į save.
Jei slėptumeisi po antklode, niekad neprasmuktum į Korėją,
nesusipažintum su Duho
ir neturėtum progos liepti tėčiui užsikrušti.
- Kas čia? - Brolau.
Manau, mes jau arti.
Manau, čia ta vieta.
Kad ir ko ieškojo Hiro, manau, mes tai radom.
- Nuo čia perimsiu aš, Duho. - Lėktuvas tavo.
Šiek tiek įmantriau paskraidysim.
Viską ten pritvirtinkit. Pakratys.
- Ką? - Ne. Palauk.
Turi likti čia. Prisisek.
Kodėl pilotuoja jis?
Nepažįstu geresnių pilotų už Ly Šo, kai jis skrenda vadovaudamasis nuojauta.
Puiku. Dabar privarysiu į kelnes.
Duho paprastai laiko ką nors po sėdyne
ekstremaliems atvejams.
Taip, šitas. Atsuk kamštelį.
Išgerk didelį gurkšnį. Prireiks.
Čia tik vanduo.
Užsuk kamštelį. Padėk čia, kad matyčiau.
Taip. Gerai.
Dabar turime aviahorizontą.
Varom!
Po perkūnais!
O Dieve! Stok!
- Nagi, pupa. - Šo!
Išlyginam!
Štai taip. Čia galim nusileisti.
- Pakratys, bičiuliai. Laikykitės. - Šūdas!
Kas ten, apačioje?
- Ką? Pala, ką? - Į ką nors įsikibkit.
Leidžiamės!
Gale visi sveiki ir gyvi?
Brolau, su nusileidimais tau reiktų padirbėti.
Velniškai puikus darbas, antroji pilote.
Ne.
Man nereikia jo pamatyti.
Čia ne jis.
Jo saugos diržas atsegtas. Gal jį išsviedė į orą.
Kad mane kur beždžionės nujotų!
O Dieve. Manot, ten kas nors yra?
Jei visi žuvo autokatastrofoje, kas visa tai įrengė?
Atpažįstu šitą raštą.
Aš irgi.
Jis išgyveno.
Jis nusileido.
Saugiai.
Turim iš čia skristi!
Užvesiu lėktuvą. Greičiau ateikit!
Judinkitės!
Bėgam! Greičiau!
- Nagi! - Tiesiog lipkit į lėktuvą!
Šūdas.
Ne.
Išvertė Sandra Siaurodinė