Ez jó.
Ez is.
Hát ez?
Jó napot! Barnes vagyok.
Nagyon fura értékeket látok, és...
Barnes.
Negyvenhetes állomás. Igen.
Beszélnem kell Verdugo igazgatóhelyettessel...
Jó. Tartom.
Du-Ho!
Bukjatok le!
Kentaró!
Kentaró, fuss!
- Gyertek! Nyomás! - Futás!
Gyertek! Gyorsan!
Basszus!
KÉSZÜLT A „GODZILLA” KARAKTER ALAPJÁN
MONARCH A SZÖRNYEK HAGYATÉKA
- Szép lövés, cowboy! - Legalább tettem valamit!
- Ki is nyírhatott volna, te idióta! - Csendet!
Most mi legyen?
Nem harcolhatunk ellene.
Nem ajánlatos.
Szerintem most jók vagyunk.
- A picsába! A rohadt életbe! - Ne, ne!
Csuromvíz a nadrágom.
Akkor sietnünk kell!
Gyere, May! Állj fel! Állj fel!
Gyere! May, jól vagy?
Jól vagyok-e? Halálra fogok fagyni!
Örülsz, hogy itt vagyunk?
TOKIÓ EGY ÉVVEL KORÁBBAN
A műveid erőteljes üzenetet képviselnek.
Miért pont ezek mellett döntöttél? Miért pont most?
Fényt!
Hezitáltál.
Túl összetett kérdés.
Több hónapod volt, hogy kitalálj rá egy választ.
A művészet
olyan helyről jön, amiről nem szívesen beszél az ember.
Nekem ez intuitív.
Tisztelem a munkásságodat.
De ha a vevők pénzt adnak ki, ráadásul jó sokat,
akkor tudni akarják, mit kapnak. És kit kapnak.
Az emberek
nem a művet...
Hanem a művészt vásárolják meg.
Tudom, Kimi.
Sajnálom.
Két órád van a kapunyitásig,
rukkolj elő egy hihető válasszal!
Ma mindkettőnknek sok forog kockán.
Szia, anya!
„Kentaró Randa szuggesztív kiállítása, a Párhuzamok és belső terek
utazásra hívja a nézőt, megkérdőjelezve saját identitását.”
Ki gondolta volna, hogy a fiam ilyen provokatív?
Nem vagyok az.
Mindenki odalesz érte.
Ha mindenkinek tetszik, akkor nem lesz „provokatív”.
Na...
Büszke vagyok rád!
Édesapád is.
Még nem is látta.
Ma este megnézi.
Egyenesen a reptérről jön ide.
Kimegyek levegőzni...
amíg nem rohanja le mindenki a „provokatív” új művészt.
Kentaró,
keményen megdolgoztál érte.
Megérdemled a sikert.
Ott van a kaja.
Te lefényképeztél?
Nem.
Francokat nem!
Láttam.
A kiállításom plakátját fényképeztem,
te meg pont belesétáltál, mint valami nyugati turista.
„Párhuzamok és belső terek.” Eléggé fellengzős cím.
Az is.
Tudod, az lenne a jófejség, ha most...
Ja.
- Töröltem. - Köszi.
Van valami oka, hogy nem szeretsz fényképezkedni?
Én...
Pedig szép kép volt.
Te most flörtölsz velem?
Csak őszinte vagyok.
Ez tényleg te vagy?
- Aha. - Bor is van?
Olcsó. Rossz. Fellengzős.
Fellengzős bor.
Jól van.
Szereted a whiskey-t?
A drága whiskey-t.
Szerencséd van, mert Japánban vannak drága whiskey-k.
Klassz.
- Tudok egy helyet. - Most?
De nem most lesz a kiállításod?
Majd később visszajövök.
Hát jó.
Kentaró vagyok.
Én May.
May!
May! Hová rohansz? Lassíts már!
Lassítsak?
Ha nem akarsz még tíz lábujjal is tartozni nekem,
akkor húzz bele!
Igaza van, May! Tartalékold az erődet!
A vizes lábad miatt teljesen ki fogsz hűlni.
Meg kell száradnod.
Nem lehet. Ha még lenne is gyújtósunk,
akkor sem üldögélhetünk nyugton a Titán miatt.
- Maga szerint még itt van? - Tudja a fene.
Mi történt a... Mi történt az évszázados tapasztalatával?
Ez egy Titán, May!
Mindegyik más.
Még sosem láttam két ugyanolyat.
Jó, akkor lehet, hogy a drágalátos fájljaiban lesz valami!
Húzzon a picsába
- az élettapasztalatával együtt! - Hé, óvatosan! Ne csináld, May!
Ha lemegy a nap,
nagyon le fog esni a hőmérséklet.
Nincs se kajánk, se menedékünk.
Se Du-Ho.
Hova a fenébe megyünk?
Északnyugatra, a part felé.
Ott nagyobb az esélye, hogy embert találunk.
- Láttam valamit a repülőről. - Mit?
Mit láttál?
Valamilyen építményt. Olyan volt, mint egy nagy golflabda.
Biztosan ember építette.
Oké. Oké.
- Rajta kívül látta valamelyikőtök? - Nem.
May látta.
Mi? Én nem láttam.
Nem. Te mondtad, hogy látsz valamit.
Én nem láttam semmit.
Miért az ő pártjukat fogod?
Azért, mert haragszol rám?
Nem, semmi köze hozzád! Azért, mert mindjárt halálra fagyok!
Én meg akarlak menteni. Csak...
Bízz bennem!
Szóta?
Jelszó!
Szóta, én vagyok, haver. Kentaró.
- Ki? - Kentaró.
Jelszót!
Jól van, hagyjuk! Ez egy szemétdomb.
Szemétdomb!
Siessetek!
Szemétdomb?
Nem gondolta komolyan.
Bizonyítsd be, hogy nem az!
Tetszel nekem.
Te olyan könnyen bekajálsz mindent!
Jól van. Belátom, tévedtem.
May, ő itt Szóta.
Tulaj.
Menedzser.
Seggarc.
Vállalom.
Várj! Saját üveged van?
Akkor tényleg fellengzős vagy.
Ez így működik itt.
Jól van.
- De nézzünk valami jobbat! - Jó.
Ó! Aha.
- Tehát sikeres művész vagy. - Én terveztem a világítást.
- Mi? Ne már! - De.
Így hagyja, hogy menőzzek, és még ki is nyit miattam.
Te mivel foglalkozol?
A billentyűzetet püfölöm.
Nem annyira érdekes, mint a művészet. Mióta csinálod?
Gyerekkoromtól kezdve.
De főállásban ma estétől.
Mi? Hogy... Micsoda?
- Most van az első kiállításod? - Aha.
És nem kéne inkább ott lenned?
Így izgalmasabb lesz!
- A késés a színjáték része. - A színjáték része.
Akkor ez is az?
Micsoda?
Titkos whiskey-bár, feltörekvő művész.
Más lányokat is hoz ide?
Pultosként erre nem válaszolhatok.
Te rohadék!
Nem mondtam, hogy rossz trükk.
Ha a trükköket nézzük.
Nem az.
Én a műveket nézem, nem öltöny és frizura alapján ítélek.
Ne már!
Ezek miért nincsenek kiállítva?
Mert nem eladók.
Tényleg jóval több van a menő frizura mögött.
Kimi küldött el a fodrászához.
Az emberek a művészt veszik meg.
Hát, gondolom.
A gazdag pöcsök, akiknek pénzük van, de jó ízlésük nincs.
Miért nem mondod meg Kiminek, hogy mit szeretnél kiállítani?
Mert ez az ő galériája.
- Adott egy esélyt nekem... - Esélyt?
Puszta jószívűségből?
Ne már! Ez hülyeség!
Az emberek akkor csinálnak ilyet, ha nekik is megéri.
Elég cinikus vagy.
Ilyen az élet.
Menned kéne.
Várnak a gazdag pöcsök.
Gyere el velem!
Taszít a tömeg.
Engem is.
Szokj hozzá, nagymenő!
Várj!
Jó lesz.
Most már mehetsz.
Jó.
Valakinek ki kell mondania.
Én nem látok épületet.
A dombok mögött lehet.
Lehet?
- Kentaró, megegyeztünk... - Ti egyeztetek meg.
Elismerem, kölyök, van benned kurázsi.
- Én nem vagyok kölyök! - Várjunk!
Tudom, mit láttam.
- Nem, nem, nem. - Mi az?
Ott!
- Mi az? Hol? - Ott! Az meg mi?
Ó, igen. Látom.
Nem tudom. Talán egy fúrótorony, egy település.
A lényeg, hogy ott van.
- És mind látjuk. - Aha.
Nem tudod, milyen messze van. A Titán elkap félúton.
Amit én láttam, az közelebb van.
- Már ha létezik. - Jó. Kentaró!
Nézd, tudom, hogy jó a képzelőerőd, de nem most kell használnod!
Én odamegyek.
Ha kell, egyedül.
Ó, Istenem! Te csökönyös idióta!
- Inkább meghalsz, mint tévedj? - Mert te?
- Nem. - Állj, állj! Elég!
Szóval láttál valamit?
- Igen. Tudom, mit láttam. - Akkor menj, keresd meg, hívj segítséget!
Mi is így teszünk.
Sok szerencsét! Mindannyiunknak szüksége lesz rá.
Nem. Nem hagyhatjuk elmenni!
Ő döntött így, Cate. Induljunk!
Dr. Barnes, van valamilyen információja?
Igen. Pillanat! Megosztom a képernyőmet.
- Mi lenne ez? - Sugárzás.
Pontosabban gammasugárzás a 30 exahertz tartományban.
- Honnan származik? - Ez benne a hihetetlen.
Ilyen kitöréseket csak pulzároknál látni.
Szupermasszív fekete lyukaknál a világűrben.
- De ez nem ilyen? - Nem.
Ez a földből jött.
Pontosan honnan?
A detektor, ami érzékelte,
eléggé régi darab.
- Kényes szerkezet. - Majd lecseréljük őket.
- Hol? - Ritmikus pulzálás volt,
nos, mint egy pulzárnál,
de amennyire én tudom, Alaszkában nincsenek pulzárok.
Köszönjük, dr. Barnes. Küldjön át mindent,
és azonnal ráállítjuk az elemzőket!
Várjon! Nem ez a nagy hír. Utoljára akkor mértek ilyet,
amikor a legutolsó megjelenés történt.
Janjirából és Yucca Flatsből.
A G-nap előtt.
Kentaró!
May?
Te vagy az?
- Kentaró! - Cate?
Shaw?
Nem kellett volna elengednünk Kentarót.
Így nem éli túl az éjszakát.
A segítségig kell kitartania.
- Na, May, hadd vigyem a táskát! - Nem! Hagyjon! Nem!
Gyanús nekem.
Hallucinál.
Már csak pár lépés!
Gondolj arra, milyen meleg lesz ott!
Takaró, forró kávé.
Whiskey.
Gyere!
Ne!
Baszki!
Micsoda? Apa sátránál vagyunk?
Hogy lehet ez?
Körbe-körbe menetelünk.
A Titánok fura hatással vannak a környezetükre,
az érzékszerveinkre.
A felhő, amin átrepültünk, ez a hely... Más, mint gondolod.
Más, mint bárki gondolná.
Ha nem melegítjük fel, meghal.
Mind meghalunk, ha a Titán még itt van.
Én nem megyek tovább nélküle.
Nem veszítünk el még egy embert!
Olyan szép!
Az.
Mondd el újra, miért nem akarsz elmenni a megnyitódra!
Neked mit számít, hogy elmegyek-e?
Nem számít.
De szerintem nem kéne szégyellned, ha büszke vagy a munkádra.
Neked mi a munkád?
Most fedtem fel a lelkem legmélyebb titkait.
Te még semmit sem mondtál magadról.
Mondtam. A billentyűzetet püfölöm.
- Birizgálod? - Ja.
Aha, jól van. Na!
Tacomai vagyok. Tacoma szar. Így Japánba jöttem.
Japán menő.
Most örülsz?
Sajnálom!
Nem kell. Nem te tehetsz róla.
Maradhatsz, ameddig szeretnél, vagy velem jöhetsz.
Ez a te partid.
Már láttam a legjobb műveidet.
Láthatlak újra?
- Add meg a számod! - Ez a telefonod?
Igen. Szeretem a gombokat.
Csörögsz...
Nyomjuk ki!
Ne tedd tönkre a cuccaimat!
Miből gondolod ezt?
Halló? Szia!
Utazgatok.
A munka miatt, igen.
Nem. Figyelj, inkább ne hívogass!
Majd felhívlak, ha visszajöttem.
Oké, te is!
Aha, szia!
Olyan szép!
- Olyan szép ez az izé! - May!
Maradj velem! May! May!
Égnek a lábaim.
Mintha tűvel szurkálnák?
Inkább tőrrel.
Az nagyon jó.
Éledeznek az idegeid.
Még nem fagytak meg.
Még.
Ez biztató, doktornő.
Figyelj! Ha bármi történne velem, keresd meg a húgomat!
A neve Lyra.
Ne! Ne beszéljünk erről!
Ő az egyetlen, akit felhívhatok.
Megadom a számát.
Kentaró biztosan tudja...
Nem. Semmit sem tud.
Remélem, nem rólam beszélsz!
Du-Ho ajándéka.
Keksz, csokoládé.
Hogy van?
Jobban.
Jól van. A nadrágja megszáradt.
Fel kell szítanunk a tüzet.
Ez csak gyújtósnak jó. Mármint nem fog sokáig kitartani.
És ki tudja, mi van apátok irataiban.
Talán az, hogy mit keresett itt.
Elméletek, felfedezések, hol járt.
Hadd égjen!
Öltözzetek fel! Mennünk kell! Most!
Vissza az előző búvóhelyünkre!
- Gyerünk! - May!
Futás, futás, futás!
- May! - Várj! Állj! Ne mozduljatok!
Bárhol lehet. Figyeljünk!
Én már nem bírok elfutni előle.
Lehet, hogy nem is kell.
Ma reggel a 47-es állomás említésre méltó értékeket észlelt.
Dr. Barnes!
- Jézus! - Mi az?
Ez lehetetlen! Ezek az értékek olyanok...
Mint a gammasugár-kitörés a San Franciscó-i esemény...
előtt.
Nevezzük nevén! Támadás volt.
Mit javasolnak? Teljes mozgósítást?
- Az új figyelmeztető rendszert? - Bocsánat!
- Hogy kitörjön a pánik? - Jobb, mint az 1000 halott.
- Vagy 10 000. - Elnézést!
Nem tudjuk, hogy a teremtményeknek ártó-e a szándékuk.
- Elnézést! - Csendet!
Tim, mid van?
Bill Randa fájljait nem hagyhatjuk figyelmen kívül.
Nézzék, Lee Shaw ott volt! Tud valamit, amit mi nem.
- Ezért ment rá a fájlokra. - Csendet!
Legtöbben nem ismernek, és ha mégis,
én vagyok az alagsori troll, akit mindenki kerül az ebédlőben.
Nem baj. Amúgy sem a munka utáni karaoke miatt dolgozok itt.
A lényeget!
Azt hittem, azért vagyunk itt,
hogy mindenáron átfogó tudást nyerjünk magunknak,
így senkinek se kelljen meghalnia egy újabb Titán-esemény során.
És én úgy hittem, hogy ez a sok ember,
aki azért dogozik itt, hogy a gigantikus, atomzabáló szörnyeket tanulmányozza,
majd egy kicsit nyitottabban áll a témához.
Lehet, hogy szarul állunk, de még élünk,
mert most már kiismertük az ellenséget.
- Igen? - Igen.
A Titán nem minket akart, hanem a tüzet.
Nem Kentaróra vetődött rá, hanem az égő repülő motorjára.
Így követ minket.
A hőség vonzza. Te jó ég!
Akkor miért dobta el azt a repülőt...
és támadt ránk?
Mert a bátyám a jelzőfénnyel akart megmenteni minket.
A fény után mi voltunk a legmelegebbek.
És így fogjuk legyőzni azt a fenevadat.
Meglóbálunk előtte valami nagy fényes és forró tárgyat.
Ennyire még sosem örültem egy tele tanknak.
Repülőgép-üzemanyag. Tűzkő.
Fényesebb lesz, mint a VJ-nap a Times Square-en.
Mi? Milyen nap?
Máglyát építünk. Jó nagyot.
És amíg a Titán a hőjét szívja,
mi elszelelünk a part felé. Ha kell, a hátamon viszlek.
May, csak még egy kicsit tarts ki!
Túl fogjuk élni.
Én nem.
Előbb-utóbb hátra kell hagynotok, vili?
Igen. És ha úgy alakul,
akkor őt is hagyd ott!
Magadat mentsd, Cate!
Valamelyikünknek muszáj túlélnie.
Ki van ott?
Hahó!
- Hahó! - Mit keresel itt?
Tényleg itt vagy?
Azt hittem, egyedül vagyok.
Én is.
Nem kéne itt lenned.
Apa...
Ne hagyj itt!
Várj már, apa!
Én vagyok az!
Ne...
Végül eladtam pár képet...
de Kimi így is kirúgott.
„Hatalmas lehetőség.” Ezt mondtad.
„Nagyon tehetséges vagy.”
„Menni fog.”
„Hiszek benned.”
Ilyeneket mondtál akkor.
Honnan tudhattad volna,
hogy készen állok-e?
De én nem akartam csalódást okozni.
Nem bírtam a szemedbe nézni...
Honnan tudtam volna, hogy soha többé nem látlak?
Apa?
Semmiért sem hagytam volna ki.
Mindenki odavolt érte.
Anyukádnak tetszett.
Nekem is tetszett.
Büszke vagyok rád.
Gratulálok!
Biztos jó ez így?
Halotti máglyát készítünk, Cate.
Du-Ho mindig is látványos halálra vágyott.
Csak tisztelgek az előtt a fickó előtt, aki mindenben szeretett lepipálni.
Az első este, amikor megismertelek, testvérem, nem hittem el,
hogy az asztal alá iszol.
Aztán rájöttem,
- hogy amikor feleseztünk... - Halljátok?
- Shaw! Shaw! Ez... - ...te...
- Gyerünk! Futás! - May!
Hé, te mamlasz! Mamlasz! Ide!
Ó, Jézusom, ne! Hová lett? Ne!
Segítség!
A rakétához pajzs is kell!
Itt a vacsi, te rühös dög!
May, gyere!
Menni fog!
A helikopterhez! Gyerünk!
- May! Gyere! - Baszki!
Segítek!
- Gyerünk, siessetek! - Kentaró!
- Nyomás! - Kentaró?
- Gyorsan! Gyerünk! - Gyerünk! Gyerünk!
Húzza fel!
Annyira gyenge volt a jel,
hogy alig hallották a vészjelzésemet.
Alapból nem lennék hálás azért, mert otthagytál minket,
de most mégis az vagyok.
Apa ott járt. Előttem.
- Akárcsak a táborban. - Honnan...
Valaki megjavította a rádiót, amit találtam.
Ott volt egy csomó ceruzaforgács.
Megmenekült. Életben van.
Köszönöm.
Ne, ne! Ó, a picsába!
A francba!
Shaw ezredes!
Végre találkozunk!
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra