ÚSTŘEDÍ MONARCHU ALJAŠKA
Já vím, o co jde.
Myslíte, že mě ta vaše supertajná mise zastraší?
Hodně štěstí.
Hej!
Kde je plukovník Shaw?
Vím, že mě slyšíte!
Chci mluvit s vaším šéfem!
Můj otec je Hiroši Randa!
Randa!
INSPIROVÁNO MONSTREM GODZILLA
MONARCH: ODKAZ MONSTER
Je ti líp?
Pořád na nohách dovedu napočítat do deseti.
- Máte štěstí, že jsme vás zachránili. - No vy ne.
- To Kentaró. - Co jste tam dělali?
Zřejmě jste se řídili daty z těch ukradených souborů.
My je nerozkódovali.
Nejste tak dobří, jak myslíte.
Jsi chytrá holka, tak sis je zálohovala, že?
- Někde v éteru. - Neměla byste
někde venku honit velký, děsivý monstra nebo tak?
Jedno je hned tady za rohem.
Poslali jsme tam tým.
Nic takového ještě neviděli.
Víš, když někdo objeví nový druh, bývá zvykem,
že ho může pojmenovat.
Ale my máme dilema.
Měli bychom ho nazvat...
Titanus May Hewittová?
Nebo...
to bude...
Lyra Mateová z Tacomy ve Washingtonu?
Na té fotce si nejsi podobná.
Je docela možné, že bychom si mohly pomoct.
Jak říkám, mít zálohu se hodí vždycky, ne?
Randovy děti nic nevědí.
Počkej. Ne. To je...
Ne. Jsou to děti Hirošiho Randy.
Vnoučata Billa a Keiko Randových.
- Jednáme s nimi jak s kriminálníky. - Říká ten, co je chtěl unést.
No jo. Chybička se vloudila.
Je to učitelka. Ta je nevinná. Syn je „umělec“.
A co ona?
Ta je zajímavá.
Zametla po sobě stopy, takže ví, jak zmizet.
Jak to?
Před čím se skrývá?
To nevíme. Není na ni zatykač. Nikdo ji nehledá.
Aspoň ne oficiálně.
Tak co s nimi provedeme?
Mají tuhle organizaci v krvi. Můžeme jim vysvětlit, co jsou zač.
Nechcete je rekrutovat, že ne?
Monarch je jejich odkaz.
Žádný odkaz tady zatím nikomu neprospěl, ne?
Člověk skončí mrtvý. Nebo polomrtvý.
Ale on má v jednom pravdu. Něco hledají.
Týká se to jejich otce, takže i Monarchu. A tipuju, že to nevzdají, že?
Takže jim můžeme popustit uzdu. Uvidíme, kam nás zavedou.
A co on?
To je teď můj problém.
Zdravíčko.
Můžete si vystoupit.
Ale pozor, klouže to.
Pasy.
S čistým štítem.
A letenky, peníze a mobily. Pozornost od Monarchu.
Celé mě to moc mrzí.
- Debile. - Kreténe.
A upřímnou soustrast.
Díky, debilní kreténe.
Co si myslíte?
Že vedete nějaké spravedlivé tažení s cílem odhalit pravdu?
Proberte se!
Vrtáte do něčeho, čemu nerozumíte.
Máte z pekla štěstí, že jste naživu.
Vemte si ty nový pasy a jeďte domů.
Už jsem udělal to málo, co jsem mohl, abych vás zachránil.
A bylo to naposledy.
- Jakej jsem byl? - Učíš se.
NOME, ALJAŠKA
„Upřímnou soustrast.“ Jako by je to zajímalo.
Nezajímá. Turistická třída.
Dobrý den, v kolik začíná nástup?
Tokio.
Panečku.
To je dálka. Líbilo se vám na Aljašce?
Nelíbilo. Což zohledním v recenzi na Tripadvisoru. Dvě hvězdičky.
Počkej, ty chceš odletět?
Jo. Slyšel jsi, co říkal. Máme svůj život.
Jakej?
V Tokiu? Ten, co jsem ti zničil?
Musím přece dělat...
Přestaň. Je tu někde nějaký bar?
Ještě nemá otevřeno.
Jedna hvězdička.
S dovolením.
Promiňte.
- Co plukovník Shaw? - Co s ním?
Nakonec říkal pravdu. Věděl, že je táta naživu.
Ne. Nevěděl. A nevíte to ani vy.
Ale nevíme, že by byl mrtvý.
Už ne.
Já toho nenechám. Musím zjistit, co se mu stalo.
Takže co teď?
Monarch možná ví, jak najít titány, ale tátu nenajde.
A my? Prohledal jsem jeho kancl...
Ten v San Francisku ne.
Druhá rodina. Druhej kancl. Za pokus to stojí, ne?
Předpokládám, že máš v cloudu kopii těch souborů, May.
Klidně si je vezměte.
- Ale můžou vás zabít. - Nebo tebe. Nesmíme se rozdělit.
Potřebujeme tě.
Jak se vede, Lee?
Zástupkyně ředitele Verdugová.
Že mě to nenapadlo.
Jaký je tam skoro navrchu výhled?
Skoro dokonalý.
Jste mladá.
Život je dlouhý.
To měl ten Randovic kluk.
Neznala jsem to.
Jdeme ve stopách velikánů.
To je vtipný.
Spíš mám pocit, že po nich šlapete.
Táhnete je ke dnu. Děláte, co Monarch umí nejlíp.
A to je co, plukovníku?
Nic.
Vůbec nic.
A courat se po světě s dětmi Hirošiho Randy je užitečnější?
Ty děcka toho přežily víc než půlka lidí, co pro vás tam v terénu pracuje.
A vy jste je ohrozil na životě.
Vydrží toho víc, než byste řekla.
Ani ne.
Mají strach. Jsou naivní.
- Sdílní. - Nechte toho.
Nic nevědí. O to jsem se postaral. A to už víte.
Nenapadlo vás, že Hiroši schválně dětem neřekl, co zde dělal?
Třeba pro ně chtěl jiný život.
O tom jsem přemýšlel docela dost.
Zeptám se, až ho uvidím.
Asi nemáte na mysli posmrtný život.
Ne.
- Vy nikam nepůjdete. - A vy se nikam neposunete, že?
Zástupkyně... ředitele.
Říkáš, že pomohl založit Monarch. Ale to bylo v 50. letech.
Ve čtyřicátých. Přidal se o pár let později.
Takže by mu mělo být aspoň 90, ne? Nevypadá na to.
Proslýchá se něco o jakési nevydařené misi. Ale je to přísně tajné.
Co je zač?
Jak to, že vylezl z domova důchodců
a rovnou našel titána, o kterém nikdo z organizace nevěděl?
Co ví? A neříkej, že to je v těch souborech.
Nejspíš je.
Auto tu bude za deset minut.
- Vážení cestující. - V nejistých dobách...
LETIŠTĚ OAKLAND
...kdy nás bez varování postihují pohromy,
šťastlivci možná přežijí, ale chytrý člověk bude v klidu.
Bezpečné domy Straata představují víceúrovňové luxusní stavby,
které díky titanu poskytují bezpečný podzemní úkryt
před krutým, nestabilním světem...
Kdo chce bydlet v bunkru?
Ajťáci. Jen ti na to mají.
Čau.
Dobrý?
Tak jsem si cestu do USA nepředstavoval.
Připadáš si ztracenej? Nevíš, co hledáš? Co najdeš?
Tak se asi cítila ona, když se ocitla u vás.
Cate!
Sakra.
Promiň, cos to objednala za odvoz?
- Kdo je to? - James.
Cate.
- Nazdar, vítej doma. - Co tady děláš, Jamesi?
- Řekla jsem mámě, že si poradíme. - Neporadíme.
Zdravím. James, Carolinin kamarád z práce. Těší mě.
Tohle jsou moji kamarádi mimo práci, May a Kentaró.
- Vítejte. - Zdravím.
- Vítejte. Naskočte si. - Objednala jsem odvoz.
- Tak ho zruš. - Nechci. Mámě jsem o tom řekla.
Trvala na tom.
A já vás odvezu rád. Už tady jsem. Takže ti vezmu bundu.
Tobě taky.
A tahle to zvládne. Tak jedem.
Vyrážíme!
NOUZOVÉ UBYTOVÁNÍ FEDERÁLNÍ AGENTURY PRO ZVLÁDÁNÍ KRIZE
Organizace FEMA chtěla lidi přesídlit, ale nenechali se.
Dům v San Francisku se opouští těžko.
Prý se pořádají placené prohlídky trosek.
Pořádaly. Ale armáda město obehnala plotem.
Vyznavači temné turistiky ujíždí na katastrofách
nebo chtějí dokázat, že to bylo vládní spiknutí.
Pošahaní magoři.
Máma chtěla jet taky.
Aby našla tátu.
Tam.
- Dobrý? - Jo. Díky.
Opatrujte se.
Večer se za mámou stavím.
Vítej doma.
Díky.
Působí jako typický Američan.
My se půjdeme projít.
Jo. Abyste měly chvilku pro sebe.
Dobrý nápad.
Můžeš jí to říct opatrně.
Jako tvojí mámě?
Ty jo. Cate, ty ses vrátila.
Vrátila ses.
Dobrý den.
Přivezla sis kamarády.
Mami, to je May a Kentaró.
Caroline.
Těší mě.
Rád vás poznávám.
Vítejte.
No teda. Takže vy jste oba z Tokia?
- Jo. - Odkud přesně? Manžel tam jezdíval...
To je Kentaró Randa.
Chtělas vědět, co jsem našla.
Po tak dlouhé cestě musíte být hrozně unavení.
Pojďte dál.
Jémine. Omlouvám se za ten nepořádek.
S Jamesem, to je můj kamarád z práce,
vytahujeme z trosek osobní věci různých lidí.
Je to, jako bych si domů nosila práci.
Prosím, posaďte se.
Mami.
S lidma je sranda. Nikdo nechce peníze ani cennosti.
Všichni chtějí takovéhle věci.
Svoje vzpomínky.
Mami, dost.
- Já vám pomůžu. - Já to...
Ne!
Já to udělám.
Počkejte v mým pokoji. Na konci chodby vlevo.
Co se sakra děje?
Děje se toho dost.
Víš, jak to myslím.
Zveš ho dál,
jako by sem tátovi synové chodili denně.
Cos čekala? Že ho vyhodím?
Že se zhroutím?
Klidně. Pochopila bych to.
Můžeš.
Cate.
Tvůj táta tu nikdy pořádně nebyl.
A když ses dozvěděla o tom pronájmu, myslela jsem,
že zjistíš, že mě podváděl nebo měl přítelkyni...
Taks mě tam poslala.
- Ale... - Nutila jsi mě.
Chtěla jsi znát pravdu, ale sama sis jet netroufla.
Tak se mnou nemluv. Bylo to pro tvoje dobro...
- Tohle? - Ano.
No dobře, nutila jsem tě.
Co jsem měla dělat?
Celé dny ses užírala ve svém pokoji.
Nezkusila jsi terapii...
Keramika ty děcka z mrtvých nevzkřísí.
Nehnula jsi pro sebe ani prstem.
Byla to moje volba.
A já tu nechtěla dřepět a dívat se, jak se moje dcera zabije.
Fajn. Chtělas mě vytáhnout z pokoje.
Dát mému životu smysl.
Mise splněna.
Jdeme do tátova kanclu.
Cože? Proč?
Zjistit, co ještě tajil.
Možná tam ta kancelář ani není.
Můžeš nás do města protáhnout.
Ne, do zakázané zóny ne.
Hlídají ji vojáci. Každý den se tam zatýká.
Někoho i zastřelili.
Takže je možné se tam dostat.
VSTUP DO ZÓNY URČENÉ K REKONSTRUKCI JIŽNÍ MOLO
Dobrej. Jak to, že tu není Colby?
- Jeho dítě má chřipku. - Už zase?
Tumáte. Za ochotu.
Nechceme zdržovat.
Otevřít.
Hej!
Pusťte je. Můžou jet.
- Můžeme. - Ano.
Dobrý.
Snad vám zítra dají volno, Carlo.
Zasloužíte si ho.
Díky.
Můžou jet.
Tak je pusťte.
FEMA NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
Jak tomu někdo může nevěřit?
Je to jednodušší než se budit s pocitem, že tě to kdykoliv může potkat taky.
Tak, dál nemůžeme.
Stráže kontrolují, jestli ti, co s náma přijeli, zase odjedou.
Když vás chytnou, budou si myslet, že rabujete.
Žádné otázky, žádné výmluvy. Rozumíte?
Ráno musíme odjet.
Všichni společně. My tu budeme v 8:00.
V 8:15 zavírají brány.
Mami, my to chápeme.
To doufám.
S tím, co vám provedli, jsem nesouhlasila.
Po tom všem, co jste pro Monarch obětoval.
Asi vám věřím.
A udělala jste s tím něco?
Dělala jsem, co se dalo. Tehdy jsem tomu nešéfovala.
A pořád nešéfujete.
Od vašeho posledního pokusu o útěk uběhly desítky let.
Proč najednou děláte problémy?
Svět je v plamenech. A já jsem se rozhodl s tím něco udělat.
Chcete mi pomoct?
Snad vám už pomáhám.
Dělají na tom ti nejinteligentnější.
Můžete si dát pohov.
„Ti nejinteligentnější“ se na den G připravovali 60 let.
„Ať se utkají.“
Nic lepšího nevymysleli?
Co kdyby Godzilla prohrála?
Co je v těch souborech?
Nic, co byste nevěděli, a vše, čemu nechcete uvěřit.
Hrajete si se slovy. Tak takhle to bude, plukovníku?
Měl jste to těžký, když jste musel hrát deskovky a stříhat bonsaje?
To jsem neřekl. Šla mi boccia...
Přísahám bohu,
že vás můžu pohřbít buď hluboko, anebo pod povrchem.
Je to na vás.
Pohřbít?
Kdo si tu hraje se slovy?
A plýtvá časem, který nemáme?
Monarch se mýlí.
A mýlí se
už pěkně dlouhou dobu.
Tys neposlouchal?
Za rabování se střílí.
Důkazy sním.
I zdánlivě nepoškozené domy můžou mít narušené základy.
Občas se něco prostě zřítí.
Pojďte.
Tady jsem známkovala testy.
Tady jsi bydlela?
Jo.
To byla naše oblíbená kavárnička.
DVA DNY PŘED DNEM G
- Ahoj. - Ahoj.
To jsem potřebovala.
A já tohle.
Jak dlouho jsi čekala?
V 5:30 už jsem byla venku. Abych nepotkala paní Yeeovou.
No jo, dneska je prvního.
Jsme jak kočka a myš. Zná všechny moje únikové cesty.
Víš, že platíš majlant za byt, kde skoro nebýváš.
A ve dvou je bydlení levnější.
Nemusíš si každý den vybírat
mezi etiopskou kávou a jídlem.
Ty ses nepoučila?
A ty?
Řekni paní Yeeové, že nájem ukončíš
a že se do konce měsíce odstěhuješ.
A tak to začalo.
JEDEN DEN PŘED DNEM G
Úča už jde.
Schovejte ty mobily.
Já vám to říkal.
Kde jsou všichni?
Zůstali doma.
Jejich rodiče se bojí těch monster.
Naši ne.
Podle táty je to hoax, aby praskla realitní bublina.
MIMOŘÁDNÉ ZPRÁVY EVAKUACE ZÁPADNÍHO POBŘEŽÍ
Tak jo. Mobily schovat.
Chadův táta má nejspíš pravdu. Musí to být nějaký žert.
Všichni v pořádku?
- Cate? - Jistě.
Naučíme se, že nejde věřit všemu, co je na internetu.
Nepřetržitě sledujeme situaci.
Ať mají nabité mobily a vědí, kde se setkají se svou rodinou.
Dáme ti vědět, jestli školu zavřeme.
Paní učitelko.
Oni teď přijdou sem?
To je jak ve snu milovnice koček.
Nebo milovníka.
Strejda měl kočky.
Super.
Měli bychom jít.
Jo, kouknu na to.
Tamhle.
Kdo je tam? Vylezte, ať vás vidíme!
DEN G
- Ten jede kam? - Ke Golden Gate.
- Nastupte. - Rychle.
Evo, dělej. Polož ho. To nic.
- Co můžu dělat? - Co chceš.
Já s dětma v tělocvičně počkám na rodiče.
Jeď, já přijedu.
- Máme se ukrýt v metru. - To uděláme, když rodiče nedorazí.
Kam ti hlupáci jako jedou? Přes mosty pouští jen autobusy.
Cate, pojedeš tímhle? Můžu já, jestli chceš být s Dani.
Až sem!
Porušili jste federální nařízení. Vyjděte pomalu ven.
Hej, vylezte!
Vím, že tu jste.
Cate.
Já to zařídím.
Viděls něco?
Zase ty blbý kočky. Měli bychom je střílet.
- No tak. - Jo.
Myslím to vážně.
V pohodě?
Jo.
Jo, za chvilku jsme tam.
Tudy.
Co nějakou písničku?
Tišeji.
Uhni mi z cesty.
Ticho!
Taková dobrota. To je ono.
Táta si zpíval reklamy.
Nasadil vážný výraz, že máme poslouchat, a pak udělal nějakou blbinu.
Jo.
Co na tom trojúhelníku je?
Tajemství té chuti je...
Neřeknu!
- Tadá! - Zpívejte si v duchu.
Vzpomínáš si na ty s Arnoldem?
Hej! Pojďte sem!
Běžte!
Tudy.
Jo.
Obejít.
Tudy.
Dobrý.
- Šli sem. - Pomozte mi.
Proboha!
Tudy.
Slyším dva!
Jsou tady. Jdu taky.
Jdeme.
Sem je vstup zakázaný.
Hej, vy! Chyť je.
K zemi!
Tady nemůžete bydlet!
Stát!
- Koukneme se tam. - Pojďte.
- Kudy? - Tudy.
Jdeme.
Hej.
Nezastavuj. Takhle.
Ne. Běžte beze mě.
- Potřebujeme tě. Jdeme spolu, nebo vůbec. - Jo. Pojď, to dáš.
Došla jsi až sem.
- To zvládneš. - Dobře.
- Zkusíme jinou cestu. - Je jich tu moc.
- Jedna vede skrz. - To nevíš.
Nemůžeš to vědět. Umřeme tady.
Zvládneš to.
Promiň, Cate.
Ale ty jsi silná.
Zvládneš to.
Co je důležitější než my?
Půjdu a najdu cestu ven.
Tak běž.
Tati!
Nechceš si sednout?
Dej mi to.
Tak.
Dýchej se mnou.
Nemůžu.
Blbost. Můžeš. Dělej, Randová.
Nádech.
Výdech.
Dobrý. Ještě jednou.
Nádech.
Výdech.
Cítíš moje ruce?
Jo.
Koukni se na mě.
Vnímej jenom mě.
JEDEN DEN PŘED DNEM G
Ahoj.
MÁMA VÍŠ TO? OZVI SE!
Ještě máš čas.
Ty se stěhuješ?
Pojedu. To je dobrý.
Jedeme. Hned.
Emily, pojď.
Cate, nepoučila jsem se.
Bylo to mezi náma dobrý. Jenže ty dobrý věci nechceš.
Já si to nezasloužím.
Tohle si nezaslouží nikdo.
Myslím to, že pro mě druzí něco dělají,
když já je umím akorát zklamat.
Jsem naštvaná, že odešel. Ale copak já jsem nějaká lepší?
Mě jsi nezklamala, když jsem málem umrzla na Aljašce.
Aby tomu člověk unikl, musí si to prožít.
- Našel jsem cestu nahoru. - Cože?
Musíme za kočkama.
- Který patro? - Táta měl rád výhled.
Dobře.
Tak jo.
Nebylo by vtipný, kdyby z toho kanclu zůstaly jenom ty dveře?
Ukrutně.
Aspoň víme, kde hledat.
Cože? Ne. Něco tu být musí.
Hele, vychází slunce. Nezapomeňte, že musíme včas pryč.
To nám nepomůže. Pomoz nám.
Já vašeho tátu neznám.
Myslela jsem, že se to týká těch satelitů.
Co máš na mysli?
Dráhy družic opisují sinusoidy.
Ale tyhle dráhy... To je něco jiného.
Tys poslouchala tátovy řeči o satelitech?
Učím fyziku na druhém stupni. Děcka se vyptávají.
Máš ty soubory?
Tak jo.
Tyhle body...
Vypadají jak souhvězdí.
Ale hvězdy to nejsou.
Ne.
Je to mapa světa, ale táta zamaskoval kontinenty.
Dej mi to.
Co děláš?
Dáte to tam nahoru?
Proč to děláme?
Moje první výstava se týkala promítání.
Toho, že když překryjeme dva obrazy, odhalíme něco nového.
To si pamatuju.
Jo.
San Francisco.
Aljaška.
Afrika.
Po téhle trase se vydal.
Jo, to je ono.
To jsme chtěli. Dobrá práce. Musíme jít.
Ty s tím Jamesem...
Vy spolu...
Čeká, až budu připravená.
Mrzí mě, co ti táta udělal.
Promrhala jsi 30 let života.
Ne.
Mohla jsem zjistit, že mě podvádí.
Zeptat se.
Jet do Tokia.
Ale nechtěla jsem znát pravdu. Líbilo se mi mít manžela jen napůl.
Ale tys proto měla tátu jen napůl.
Zasloužila by sis víc.
Táta na Aljašce neumřel.
Cože?
Pracoval pro nějakou tajnou organizaci, jako je CIA, ale zaměřenou na Godzillu.
Já ho najdu.
Jak se cítíš?
Dobře.
Co táta zmizel, poprvé mám pocit, že všechno není na hovno. Není to divný?
Musela jsem přehodnotit, co znamená divný. Takže nevím.
Zavolám mámě.
Dobře. Co jsme si říkali?
- Být vágní. - Jo.
Chci domů. Řekněte mi, co mám udělat.
Chytrá holka. Ozvu se ti.
Překlad titulků: Kristina Himmerová