MONARCHS LEDNINGSPLATS ALASKA
Jag vet vad ni försöker med.
Tror ni att ni kan skrämma mig med era "hemliga agenter"?
Lycka till.
Var är Shaw?
Jag vet att ni hör mig!
Jag vill prata med den som bestämmer!
Min pappa är Hiroshi Randa!
Randa!
BASERAT PÅ KARAKTÄREN "GODZILLA"
Mår du bättre?
Jag kan fortfarande räkna till tio på tårna.
- Tur för dig att vi räddade dig i tid. - Det gjorde ni inte.
- Det var Kentaro. - Vad gjorde ni där ute?
Jag antar att ni följde datan i de stulna filerna.
- Vi kunde inte rädda nåt. - Ni är kanske inte lika bra som ni tror.
Men en klyftig tjej som du har säkert en backup.
- Ute nånstans i etern. - Borde inte du jaga monster eller nåt?
Det finns ett i närheten.
Vi har ett team ute. De har aldrig sett nåt liknande.
Vanligtvis när man upptäcker en ny art
så får man namnge den.
Men vi har ett dilemma.
Borde vi kalla den...
...Titanus May Hewitt?
Eller...
...är det...
...Lyra Mateo från Tacoma, Washington?
Fotot ser inte ut som du.
Vi kan faktiskt hjälpa varandra här.
Som sagt, det är alltid bra med backup. Inte sant?
Kidsen vet inget.
Vänta lite. Nej, det...
Nej, de är Hiroshi Randas barn.
De är Bill och Keiko Randas barnbarn, och vi behandlar dem som brottslingar.
Sa den som försökte kidnappa dem.
Visst, ibland går det snett.
Hon är lärare utan brottsregister. Sonen är "konstnär".
Hon då?
Hon är intressant.
Att döma av hennes lägenhet vet hon hur man försvinner.
Varför? Vad gömmer hon sig från?
Oklart. Ingen häktningsorder, ingen som söker henne,
åtminstone inte officiellt.
Så vad ska vi göra med dem?
De har organisationen i blodet. Vi kan lära dem om vilka de är.
Vill du rekrytera dem?
Monarch är deras arv.
Arv har slutat illa för folk här.
De leder en till döden... eller nära den.
Men en sak har han rätt i. De letar efter nåt.
Det rör deras far, och därmed även Monarch,
och tydligen tänker de inte ge upp.
Vi släpper på kopplet och ser vart de leder oss.
Och han då?
Han är mitt problem nu.
Hej. Ni kan ta och komma ut.
Men akta er, det är halt.
Pass.
Nya och rena.
Och flygbiljetter, pengar och mobiler som plåster på såren.
Jag beklagar allt det här.
- Ollon. - Arsle.
Och jag beklagar sorgen.
Tack, ditt ollonarsle.
Vad tror ni?
Att ni är ute på nåt korståg för att avslöja sanningen?
Vakna!
Ni lade er i grejer ni inte fattar.
Ni har fanimej tur som lever.
Så ta era pass och åk hem.
Jag har redan använt allt mitt inflytande för att skydda er.
Det händer inte igen.
- Hur var jag? - Det börjar ta sig.
"Beklagar sorgen." Som om de bryr sig.
Tydligen inte – ekonomiklass.
När börjar ombordstigningen?
Tokyo.
Det är långt härifrån. Har ni haft det bra i Alaska?
Nej, och det lär märkas i min Tripadvisor-recension.
- Max två stjärnor. - Tänker du dra?
Ja. Du hörde vad han sa. Vi har liv att återvända till.
Vilket liv?
- I Tokyo? Det du sa att jag förstörde? - Jag måste göra...
Sluta. Finns det en bar nånstans?
- Den är inte öppen än. - En stjärna.
Undan då. Bara...
Ursäkta.
- Men Shaw då? - Vad är det med honom?
Allt han sa var sant. Han visste att vår pappa lever.
Nej, och det gör inte ni heller.
Men vi vet inte att han är död.
Inte nu längre.
Jag måste veta vad som hänt honom.
Så vad gör vi nu?
Monarch vet hur man hittar titaner, men inte hur man hittar pappa.
- Gör vi det då? Jag rotade genom kontoret... - Men inte det i San Francisco.
Backupfamilj – backupkontor. Det är väl värt ett försök?
Jag antar att du har en kopia nånstans i molnet.
Ni kan få filerna.
- Men de kan bli er död. - Eller din. Vi kan inte dela på oss.
Vi behöver dig.
Hur är läget?
Biträdande chef Verdugo. Jag borde ha anat det.
Hur ser glastaket ut underifrån?
Nästan glasklart.
Du är ung. Livet är långt.
Grabben hade filmen på sig. Jag har aldrig sett den förr.
Vi står på jättars axlar.
Vad lustigt.
Det känns mer som att du sitter på dem.
Trycker ner dem och gör det Monarch gör bäst.
Och vad skulle det vara?
Inget.
Inte ett dyft.
Som att flyga runt med Randas ungar skulle leda till nåt.
De har redan överlevt fler situationer än hälften av er fältpersonal.
Och du fick dem nästan dödade.
- De är mycket tuffare än du tror. - Inte så mycket.
De är rädda. Och lättlurade.
- Pratsamma. - Men sluta...
De vet inget. Jag såg till det, och det vet du redan.
Tror du inte att Hiroshi hade en anledning att ljuga för sina barn om jobbet?
- Han kanske önskade dem ett annat liv. - Jag har tänkt rätt mycket på det.
Jag frågar honom när vi ses.
Jag antar att du inte menar i livet efter detta.
Nej.
- Du går ingenstans. - Och du kommer ingenstans,
biträdande... chefen.
Du sa att han grundade Monarch, men det var på 50-talet.
Fyrtiotalet, men han kom lite senare.
Är han inte minst 90 då? Hur ser han ut så där?
Det finns rykten om ett uppdrag som gick snett, men det är hemligstämplat.
Vem är han nu?
Hur gick han ut från ett ålderdomshem
och hittade en titan som ingen visste fanns?
Vad vet han? Och säg inte att det står i filerna.
Det gör det säkert.
Bilen är här om tio minuter.
I dessa orostider,
då ofattbara katastrofer inträffar utan förvarning,
kanske de lyckligt lottade överlever, men de smarta frodas.
Straata är en underjordisk lyxgalleria med flera våningar
som erbjuder ett robust skydd från vår våldsamma och osäkra värld...
Vem vill bo i en bunker?
Brogrammerare. Ingen annan har råd.
Läget?
Det var inte så jag föreställde mig min första USA-resa.
Känner du dig vilsen?
Osäker på vad du letar efter eller kommer att hitta?
Hon kände säkert likadant utanför din dörr.
Cate!
Fan också.
Vad beställde du för bil egentligen?
- Vem är det? - James.
- Cate! Välkommen hem. - Vad gör du här?
- Jag sa till mamma att vi klarar oss. - Men vi gör inte det.
Halloj. Jag heter James och är Carolines kollega.
Det här är mina icke-kollegor May och Kentaro.
- Välkommen. - Hej.
- Välkommen. Hoppa in. - Vi har redan skjuts.
- Avboka den. - Nej, jag sa till mamma att jag fixar det.
Hon insisterade.
Och jag gör det så gärna. Jag är här redan, så jag kan ta din jacka.
Och din jacka.
Hon klarar sig. Då kör vi.
Kom igen!
ALAMEDA POINT FEMA-HÄRBÄRGE
FEMA försökte flytta folk, men de flesta ville inte.
Svårt att lämna egendom i San Francisco.
Stämmer det att de säljer rundturer bland ruinerna?
De gjorde det innan militären stängde stan.
"Traumaturister" som tänder på katastrofporr
eller försöker bevisa att det är en konspiration.
Vilka sjuka jävlar.
Min mamma försökte anmäla sig till en. För att hitta min far.
Ut med er.
- Går det bra? - Japp. Tack!
Ha det gött.
Hälsa morsan att jag kommer över ikväll. Välkommen tillbaka.
Tack.
Värst vad han var... amerikansk.
Vi ska ta en promenad, så att ni kan få lite egentid först.
Bra idé.
- Du kan berätta det försiktigt. - Som jag gjorde med din mamma?
Cate, du är tillbaka.
Du är tillbaka.
Nämen hej.
Du har vänner med dig.
Det här är May och Kentaro.
Caroline.
- Trevligt. - Angenämt.
Välkomna.
Så ni är båda från Tokyo?
- Ja. - Vilken del?
- För min make reste... - Det här är Kentaro Randa.
Du frågade ju vad jag hittade.
Ni måste vara helt färdiga efter er långa resa.
Stig på, vetja.
Du milde. Ursäkta att det är så stökigt.
James och jag... James är min kollega.
Vi samlar folks tillhörigheter från ruinerna,
och jag tar visst hela tiden hem jobbet.
Slå er ner.
Mamma...
Folk är för lustiga. De frågar aldrig efter värdesaker.
De frågar alltid efter sånt här.
Personliga minnen.
Sluta.
- Jag kan ta den. - Jag har...
Sluta!
Jag fixar det.
Ni kan väl vänta i mitt rum? Dörren till vänster.
Vad fan försiggår?
- Ganska mycket, faktiskt. - Du vet vad jag menar.
Du bara bjöd in honom som om det här händer varje dag.
Vad ska jag göra? Slänga ut honom?
- Bara bryta ihop? - Gör det då. Jag klandrar dig inte.
Det är okej.
Catey...
Cate...
Din pappa var aldrig helt närvarande.
När du hittade hyreskontraktet tänkte jag att du kanske kunde...
...se om han var otrogen eller hade en flickvän...
Så du skickade dit mig.
- Men... - Du pressade mig
för att du ville veta sanningen men var för feg för att jaga den.
Säg inte så. Jag ville bara ditt bästa...
- Och det här var för mitt bästa? - Ja!
Okej, jag pressade dig.
Vad skulle jag ha gjort?
Du satt dag ut och dag in och ruttnade på ditt rum.
Du testade inga stödgrupper...
Som om en drejkurs blåser liv i mina ungar igen.
Du ville inte ens hjälpa dig själv.
Det var mitt val.
Jag tänkte inte sitta och låta min dotter ta livet av sig.
Så du ville få ut mig ur rummet och ge mig nåt att leva för?
Uppdraget utfört.
- Vi ska till pappas kontor. - Va? Varför då?
För att se vad mer han gömde.
- Vi vet inte ens om det finns nåt kvar. - Men du kan få in oss till stan.
Inte till den röda zonen. Militären griper plundrare där dagligen.
- De skjuter dem. - Men de kommer in, så vi går in med dem.
INGÅNG TILL ÅTERBYGGNADSOMRÅDET SÖDRA PIREN
Tjenare.
Hej. Var är Colby ikväll?
- Hemma och vabbar. - Igen?
Här har du för besväret.
Vill inte sinka kön.
Öppna den.
Få iväg dem. De är klara.
- Allt grönt. - Uppfattat.
Klara.
Allt klart.
Hoppas du får ledigt imorgon, Carla. Du förtjänar det.
Tack.
Vi är färdiga här.
Låt dem passera.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Hur kan nån tro att det är fejk?
För att det är lättare än att oroa sig för att det kan hända en själv.
Vi går inte längre än så här.
Vakterna kontrollerar att vi är lika många in som ut.
Om de fångar er, så kommer de anta att ni är plundrare.
Inga frågor, inga ursäkter. Fattar ni?
Vi måste åka före gryningen. Alla, tillsammans.
Vi är här vid åtta. Kvart över stänger de grindarna.
- Vi fattar. - Jag hoppas det.
Jag gillade inte hur de behandlade dig
efter allt du offrat för den här organisationen.
Jag tror faktiskt du menar det, men gjorde du nåt åt det?
Jag gjorde mitt bästa. Det var inte min tur att styra företaget.
Det är det visst fortfarande inte.
Det gick årtionden mellan dina flyktförsök.
Varför börja jävlas igen nu?
Världen står i brand. Jag beslöt mig för att göra något åt det.
- Vill du hjälpa till? - Jag hjälper ju redan.
Världens smartaste människor jobbar på det.
Du kan sova lugnt.
"Världens smartaste människor" hade 60 år på sig inför Dagen G.
"Låt dem slåss."
Var det det bästa de kom på?
Tänk om Godzilla hade förlorat?
Vad gömmer sig i Randas filer?
Inget du inte redan vet, och allt du inte vill tro.
Ordlekar.
Är det så du vill ha det?
Var det så hemskt att spela shuffleboard och beskära bonsaiträd?
Det sa jag aldrig. Jag blev bra på boccia...
Nu fan räcker det.
Jag kan begrava dig djupt eller ytligt.
Du väljer själv.
Begrava mig?
Vem leker med orden nu?
Och slösar tid som ingen har.
Monarch har fel.
De har haft det...
...sedan långt tillbaka.
Lyssnade du inte?
De skjuter plundrare.
Jag äter ju bevisen.
Byggnaderna kan se oskadda ut, men attacken underminerade grunden,
så ibland hör man en kollapsa.
Kom igen.
Jag brukade rätta uppsatser här.
- Bodde du här? - Ja.
Det var vårt favoritkafé.
TVÅ DAGAR FÖRE DAGEN G
- Hej. - Hej.
Jag behövde det här.
Och jag behövde det där.
Har du väntat länge?
Jag var ute före halv sex. Försöker undvika mrs Yee.
Förstås. Det är den första idag.
Det är en riktig katt-och-råtta-lek. Hon har täckt alla flyktvägar.
Du betalar en förmögenhet för en lägenhet du aldrig är i.
Och det är billigare att bo ihop än ensam.
Du behöver inte välja mellan kaffe och mat varje dag.
Har du inte lärt dig din läxa?
Har inte du det?
Du kan väl bara säga till mrs Yee att du säger upp lägenheten
och är ute innan månaden är över?
Och så började det.
EN DAG FÖRE DAGEN G
- Läraren kommer. - Inga mobiler i klassrummet.
Jag sa ju åt er.
Var är alla?
- Hemma. - Deras föräldrar är rädda för monstren.
Inte mina.
Pappa sa att det är en bluff för att spränga fastighetsbubblan.
SENASTE NYTT VÄSTKUSTEN EVAKUERAS
Bort med mobilerna.
Chads pappa har säkert rätt. Det måste vara ett spratt.
Allt bra här?
- Cate? - Allt är bra.
Dagens lektion: tro inte allt du ser på nätet.
Vi övervakar utvecklingen.
Se till att deras mobiler är laddade och att de vet var sina familjer träffas.
Vi säger till om vi stänger skolan.
Ms Randa?
Är de på väg hitåt?
Det är ett paradis för en kattnucka här.
Eller en kattoman.
Min morbror är kattoman.
Vad häftigt.
Vi borde fortsätta.
Jag kollar upp det.
Ditåt.
Vem där? Kom ut där vi kan se er!
DAGEN G
- Vart ska den? - Mot Golden Gate.
Eva, lämna den bara.
- Vad kan jag göra? - Upp till dig.
Jag väntar med ungarna i gymnastiksalen. Åk före du. Jag kommer snart.
- De sa åt oss att ta skydd i T-banan. - Vi ska, om inga föräldrar kommer.
Jag vet inte vad de sysslar med. De släpper bara bussar över broarna.
Tänkte du åka med här? Jag kan ta den om du vill stanna med Dani.
Ni bryter mot allmän ordning. Kom ut försiktigt.
Ut med er!
Jag vet att ni är här.
Cate.
Jag löser det.
Ser du nån?
Bara fler katter. Vi borde börja skjuta dem.
- Äh, lägg av nu. - Nej, seriöst.
Mår du bra?
Visst.
Visst. Vi är där på nolltid.
Den här vägen.
Kan ni nån bra låt?
Sänk volymen.
Gå inte i vägen för mig.
Tyst då.
Smakar så gott! Här är den.
Pappa sjöng de värsta reklamlåtarna.
Han gjorde sin allvarligaste min och sen nåt superfånigt.
Varför så triangulär?
Din godhets hemlighet den är...
Tänker jag inte säga!
- Tada! - Tala med små bokstäver.
Minns du dem med Arnold?
Hit ner.
Gå runt.
Hitåt.
Det är okej.
- De sprang hitåt! - Hjälp mig.
Hitåt.
Jag hörde två!
Här nere! Jag kommer.
Ni gör olaga intrång.
Du där! Ta dem!
Ner på marken!
Ni kan inte bo här nere!
Stanna!
- Vi kollar här borta. - Kom igen.
- Vilket håll? - Hitåt.
Fortsätt gå. Så här.
Nej, ni får fortsätta utan mig.
Vi behöver dig.
- Vi går inte utan dig. - Kom igen. Du klarar det.
Du har kommit så långt.
- Du fixar det. - Okej.
- Vi måste hitta en annan väg. - Det finns för många.
- En av dem går igenom. - Det vet du inte.
Det kan du inte veta! Vi kommer dö här nere!
Du klarar dig.
Jag är ledsen, Cate.
Men du är stark.
Du klarar dig.
Vad var så mycket viktigare än oss?
Jag går och hittar en utväg.
Gå då bara.
Pappa!
Vill du sätta dig lite?
Ge mig den.
Ta ett andetag med mig.
Jag kan inte.
Bullshit. Klart du kan. Kom igen, Randa.
In.
Ut.
Bra. Ett till.
In.
Ut.
Känner du mina händer?
Ja.
Titta på mig.
Titta inte på nåt annat än mig.
EN DAG FÖRE DAGEN G
DANI VAR ÄR DU?
Så sen är du inte.
Tänker du flytta?
Jag tar den. Det är lugnt.
Emily, kom.
Cate! Jag lärde mig inte min läxa.
Vi hade det bra. Du vill bara inte ha det bra.
Jag förtjänar inte det här.
Jag tror inte att nån gör det.
Nej, utan... att nån gör nåt för min skull när jag bara sviker folk.
Jag hatar honom för att han stack, men... på vilket sätt är jag bättre än honom?
Du svek inte mig när jag höll på att frysa ihjäl i Alaska.
Den enda vägen ut är igenom.
- Jag hittade en utväg. - Va?
Följ katterna.
- Vilken våning? - Pappa gillade utsikt.
Okej.
Vore det inte lustigt om det var helt tomt bakom dörren?
Skitlustigt.
Vi vet åtminstone var vi ska leta.
Va? Det måste finnas nåt här.
Solen är på väg upp, så kom ihåg att vi måste dra snart.
- Försök hjälpa till istället. - Jag kände inte ens din farsa.
Jag brukade tro att det hade med hans satelliter att göra.
Vad menar du?
Satelliter går i omlopp i sinusvågor.
De här banorna... är nåt annat.
Lyssnade du faktiskt när farsan snackade satelliter?
Jag är NO-lärare åt högstadiebarn. De har frågor.
Ta fram filerna.
De här punkterna är som stjärnbilder.
- Men det är ingen stjärnkarta. - Nej.
Det är en världskarta, men alla världsdelar är dolda.
Ge mig den.
Vad gör du?
Kan du hålla upp den?
Varför gör vi det här?
Min första konstinstallation handlade om projicerade bilder.
Hur en bild ovanpå en annan kan avslöja nåt nytt.
Jag minns den.
San Francisco.
Alaska.
Afrika.
Det måste vara hans färdväg.
Då har vi det vi kom för. Bra jobbat, gänget. Dags att dra.
Så du och James...
Är ni...
Han väntar på att jag ska bli redo.
Jag är ledsen för vad pappa gjorde. Du kastade bort 30 år på honom.
Nej, jag...
Jag kunde ha tagit reda på att han var otrogen.
Jag kunde ha frågat. Jag kunde ha åkt till Tokyo.
Men jag ville inte veta sanningen. Jag gillade att vara gift på deltid.
Men därmed fick du en deltidspappa. Och du förtjänade bättre än så.
Pappa dog inte i Alaska.
Va?
Han jobbade för en hemlig organisation som CIA, men för Godzilla.
Jag tänker hitta honom.
Hur känns det nu?
Bra. För första gången sen pappa försvann
är allt inte helt för jävligt. Är det konstigt?
Min definition av "konstigt" har precis ändrats, så vad vet jag?
- Jag tänker ringa morsan. - Okej. Kom bara ihåg regeln.
Inga detaljer.
Jag vill åka hem. Säg bara vad jag måste göra.
Smart kicka. Jag hör av mig.
Undertexter: Borgir Ahlström