Hallo.
Er alt i orden?
Det kan jeg ikke svare på akkurat nå.
Kan du gå?
Ja. Takk.
De skapningene er veldig stedbundet,
og vi er på deres sted nå.
Kom igjen.
Du er virkelig henne. Du er Keiko Randa.
Ventet du noen andre?
Jeg ventet ikke å være i live.
Jeg vet hvordan det føles. Vi må dra.
Vent.
- Hvem er du? Hva heter du? - Jeg heter Cate.
Hvordan havnet du her?
Vi falt.
Herregud. May.
Vi må finne de jeg kom sammen med.
Er Bill med deg?
Hva?
Bill Randa?
- Lee Shaw? - Vi må gå tilbake.
- Vi må finne dem! - Det skal vi. Ro deg ned.
Denne veien.
Nå.
BASERT PÅ KARAKTEREN "GODZILLA"
Hva gjorde du?
I Alaska, ute i ørkenen...
Visste du at Godzilla var der?
Jeg visste ikke at det ble Godzilla, men jeg måtte lokke fram en titan.
Hvorfor det?
For å åpne en revne. For å bevise at nettverket eksisterer.
Inni vår verden er det en portal som fører til deres verden.
Alt for å bevise at teorien stemte?
At besteforeldrene dine hadde rett.
Hadde ikke Monarch avskrevet dem som tullinger,
ville G-dagen kanskje ikke skjedd.
Kanskje Cate fortsatt ville vært her.
Cate er ikke død på grunn av Monarch. Hun er død på grunn av oss.
Fordi jeg trodde på deg.
Men du brydde deg bare om dette.
Det er ikke sant.
Jeg ville beskytte dere mot dette. Men dere trengte ikke min beskyttelse.
Det var feilen min.
Vil du spare andre for smerten vi føler?
Vil du finne en utvei sånn at menneskeheten overlever?
Hjelp meg. Arbeid sammen med meg.
Vi kan løse dette. Sammen.
Løse hva?
Hemmeligheten bak sameksistens.
Greit.
Hvis du kan svare på ett spørsmål.
Er det det som betyr noe nå?
Når verdens skjebne står på spill.
Valget jeg tok...
Tror du ikke jeg har prøvd å forstå det selv?
Ville du foretrukket at jeg ikke forelsket meg i moren din?
At familien vår ikke eksisterte?
Familien vår eksisterer ikke.
Ikke nå lenger.
Hvis resten av redningsgruppen følger signalene mine,
er det bare ett sted de kan komme ut.
Jeg visste at de ville komme når de fant signalet mitt.
Jeg beklager.
Signal?
Hvilket signal?
Er du ikke med i en redningsgruppe?
Du ventet ikke å finne meg her.
Du er ikke fra Monarch.
Hvem er du?
Herregud.
May.
Herregud.
Fortell hvem dere er.
Fy fader.
Keiko!
Keiko, er det virkelig deg?
Selvfølgelig er det det.
Hvem er dette?
Det er meg, Kei.
Det er Lee.
Lee?
Stemmen din er annerledes. Kom fram så jeg ser deg.
Nei, bli stående der litt.
Det er noen ting du må forstå først.
Hvilke ting?
Hvor lenge tror du at du har vært her nede, Kei?
Etter mine beregninger, 57 dager.
Hvordan det?
Hva er det du skjuler?
Jeg var også her nede, Kei. Etter at du falt.
- Jeg ledet et rekognoseringstokt. - Var du her? Hvordan? Når?
Toktet var i 1962.
Det er 1959. Du tar feil.
Jeg var her i 1962.
Jeg trodde at jeg var her i en uke eller så.
Og så kom jeg meg opp.
Jeg unnslapp, men det var...
Det var 1982.
Nei.
Og det er 33 år siden.
Ja.
Med all gravitasjonsforvrengningen...
...vil en viss forvrengning av rom og tid...
Er det sant?
Er det 2015?
Du var alltid flink med tall, Kei.
- Lee. - Jeg kan ikke fatte at du lever. Jeg...
Det er deg.
Lee.
Billy...
Nei, Kei. Han er borte.
- Han døde for lenge siden. - Å, nei.
Nei. Nei, nei, nei.
Hiroshi?
Han har det bra.
Hvordan vet du det?
Hvem er du?
Jeg er barnebarnet ditt.
Hvordan kjennes beinet?
Bra. Gjør bare vondt når jeg går.
Sett deg ned, da.
Gammautslippene har visst stabilisert seg. Fortsatt høye, men ikke verdens-ende-høye.
Vi har tilkalt alle vi kunne.
De fleste utpostene er på nett igjen... så vidt.
Noe fra Duvall?
Ventet du noe?
Egentlig ikke.
Hva med signalet?
- Det prioriteres ikke nå. - Noen kan være i live,
og det prioriteres ikke?
Når hele planeten freser som en trykkoker?
Når alle stasjoner er i alarmberedskap? Nei, det gjør det ikke.
Hvis noen overlevde der nede, vet de kanskje hva som foregår.
- Det virker viktig. - I normale tider ville det vært viktig.
Men vi har en bølge av titan-hendelser som truer sju milliarder menneskers liv.
Jeg bruker ikke ressurser på å redde tre.
Hva om de tre kan redde de sju milliardene?
Noen er i live der nede.
Og de kan ha svarene vi trenger, og de roper om hjelp.
Vi kan ikke late som vi ikke hører dem!
Se på kartet, Tim.
Se på omfanget av det vi prøver å stoppe.
Det er umulig.
Så gjør det mulig!
Ellers hadde Shaw rett om oss.
Han hadde helt rett om deg.
Du må tenke grundig gjennom de neste ordene du vil si.
Kommer du til å sette deg ned,
gjøre jobben din, og hjelpe oss å takle denne krisen?
Eller må jeg forlenge sykemeldingen din på ubestemt tid?
Herregud.
Utrolig.
Jeg rekonfigurerte strålerøret til å sende en retningsbestemt gammastrålepuls
for å fortelle hvor jeg var.
Så Monarch varte til i 1962.
De eksisterer fortsatt.
Pappa var en del av det.
Fortell meg om ham.
Han er en familiemann.
Han fulgte i dine fotspor.
Og da Monarch hindret ham, gjorde han det alene.
Han visste... vet aldri når han skal gi seg.
Er han lykkelig?
Vil du ikke spørre ham selv?
Kan du koble denne tilbake til den opprinnelige konfigureringen?
Ja. Jeg tror det.
I så fall skal jeg ta deg med hjem.
Jeg sa at det var fort gjort.
Jeg ga bort det meste.
Jeg må ta noen turer til.
Hvor vil du dra?
San Francisco.
Bare noen dager.
Det er enkelte ting jeg må gjøre angående skilsmissen.
Emiko, fra nå av...
Etter angrepet på San Francisco ringte vi alle vi kunne komme på.
Sykehus. Røde Kors.
Vi søkte på internett.
Jeg ga aldri opp håpet om at du skulle komme hjem.
Vi drømte om denne dagen.
Uansett hva du gjorde mot meg,
fortjener sønnen din et forhold til faren sin.
Så vær så snill.
Når du finner ut hvor du skal bo, si ifra til Kentaro.
Du er flink. Fortsett.
- Kan vi gå rundt? - Nei.
- Ikke sett deg fast i treet. - Forsiktig.
- Se opp. - Har det.
Vi tar en pause. Vi har all verdens tid.
- Ja. - Jeg vet ikke med dere,
men jeg vil gjerne tilbake til en verden med flygende biler og robotbutlere.
Ja. Og kanskje pleiehjem på månen.
Jeg tror vi trenger en pause.
Greit for meg.
Vent, Keiko.
Hei, alvorlig talt.
- Ikke gå langt. - Ikke gå langt.
- Er du klar? - Ja.
To, tre...
Kan jeg sette meg?
Hva gjør du her?
Moren din sa at du kanskje var her.
Hvordan kjennes beinet?
Det gjør vondt når det regner.
Og ditt?
Lager en rar klikkelyd.
Kanpai.
Jøss.
Jeg er vanligvis ingen stor whisky-drikker...
Hva gjør du her?
Gammastrålepulsene. Vi fant et repeterende signal.
Et signal?
- En melding. - Fra hvem?
Jeg vet ikke, men det kommer fra innsiden av revnene.
Hva skal jeg gjøre med det? Jeg vet ikke hva noe av dette betyr.
Nei, du gjør ikke det... men kanskje faren din gjør det.
Takk.
Kei, jeg må si...
Du ser ut nøyaktig som du alltid har sett ut i hodet mitt.
I alle disse årene. Nøyaktig.
Jeg har snakket med deg og Billy i hodet hele tiden mens jeg har vært her.
Ja.
I hvert fall de dere var.
Hva skjedde med Billy?
Jeg hørte at...
Han ledet visst en ekspedisjon til en øy, og...
Han prøvde å bevise noen av teoriene om alt dette,
og han kom aldri tilbake.
Men han klarte det, Kei.
Han var den siste som sto igjen.
Han ga aldri opp.
Han reddet Monarch.
Han reddet alt det du og han bygde opp.
Alt det vi tre bygde opp.
Ja.
Jeg har mistet så mye tid, Lee.
Hvordan er det nå?
2015. Selv ordet høres fantastisk ut.
Bilene er mindre og mer effektive. Langt fra så kule.
TV-er er større og flate. Alle har en.
De er overalt.
Og dingser.
Det er telefoner som gjør alt mulig, og...
Og vi dro til månen.
Ja.
Jeg gikk selvsagt glipp av det, for jeg var her nede.
Men det er...
Den samme gamle verdenen.
De samme menneskene.
Konflikter og triumfer.
Mødre, fedre...
...barn.
Apropos barn, jeg bør se til våre.
Jeg vet ikke om du får dette. Jeg håper det.
Eller ikke, for i så fall er jeg død, noe du kanskje ikke blir lei deg for.
Jeg må være rask.
Du tilgir meg kanskje aldri for det jeg tok,
og jeg kan ikke gå tilbake i tid og gjøre om på feilene.
Men kanskje jeg kan etterlate noe til framtiden.
En arv.
Og du vil innse at alt var verd det.
Hallo, Hiroshi.
Tim.
Hva gjør du her?
Kan vi komme inn?
Du ville jo ha hjelp.
Faren din.
Jeg har alltid satt pris på din troskap mot foreldrene mine, Tim,
men jeg er opptatt.
Og jeg vil ikke samarbeide med Monarch.
Det er nok bra,
for de ville ikke rørt deg med en lang påle.
Så hva vil dere?
Vis ham det.
Gammastrålepulsene som kommer fra innsiden av revnene.
Jeg er klar over gammautslipp.
Nei. Ikke disse.
De er ikke de samme som de vi så før G-dagen.
Det er et repeterende signal der.
Repeterende? Hvordan? Laget av hva?
- Av hvem. - Han tror Cate kan være i live.
Hvorfor gjør du dette?
Jeg vet at det høres sinnsvakt ut.
- Det er umulig. - Nei. Shaw kom tilbake.
Men ikke resten av teamet.
Variablene er nesten uendelige.
Du vil ikke at det skal være sant.
Jo, det vil jeg! Men det er stor forskjell på hva man vil og hva som er mulig.
- Dette er ondt. - Du ville at vi skulle samarbeide.
Fullføre reisen din.
Greit. Jeg er med. Men hjelp meg å finne søsteren min først.
Hvordan? Monarch vil ikke hjelpe til.
Ikke med noe sånt som dette.
Nei, det vil de ikke. Og det var derfor jeg sluttet.
Monarch er ikke enerådende.
Hvis vi er i titanenes rike eller noe,
hvorfor ligner det så mye på jorden?
Fordi noe av det er det.
Forskjellige deler av hjemme.
Forskjellige deler av deres verden.
Alt satt sammen som et lappeteppe.
Jeg tror ikke dette er titanenes rike.
Det er et sted mellom steder.
Jeg kaller det "axis mundi".
- Polen mellom himmelen og jorden. - Du vet om det.
Lærer.
Nå gjør den det igjen.
La oss sette den ned.
Hvordan slipper lys inn når vi er under jorden?
Hvordan vet du at vi er under jorden?
Vi falt ned i et hull.
- Falt vi? - Ja.
Eller gikk vi inn?
Kaninhullet.
Velkommen til det, Alice.
Vi er nesten framme.
La oss fortsette.
- OK. Klare? - Greit.
Ja.
To, tre. Opp.
OK.
Der er hun.
Akkurat der jeg forlot henne.
Hva er det?
Det er skyssen vår.
Kom igjen.
Er det mulig?
Det er fantastisk. Er det ikke fantastisk?
Det er det.
Femtitre år, og den har fortsatt strøm.
- Den har vært her bare noen uker. - Takk for påminnelsen, dr. Randa.
La oss få koblet dette og komme oss vekk herfra.
- Gi den litt slakk, May. - OK.
- Og nå, Kei... - Ja.
...pass på at den svarte kabelen er øverst.
Da kan vi styre den fra innsiden av kapselen.
Hva?
Hørtes nært ut.
Greit. Alle inn i kapselen.
- Kei. Jeg gjør det. - Ikke mas på meg.
Jeg vet hvordan det gjøres.
- Jeg gjør det. - Kei. Stopp.
- Hva er det med deg? - Jeg blir her.
Hva?
Billy er død.
Og sønnen min vokste opp uten meg.
Jeg vil ikke ødelegge livet hans igjen ved plutselig å dukke opp.
Hva som enn er der ute...
...er ikke min verden.
Ikke nå lenger.
Nei.
Disse monstrene har tatt fra meg alt.
Ikke mer.
Forbannelsen er brutt.
Du har fortsatt arbeid å gjøre der oppe.
Og vi trenger deg.
La oss få opp farta og komme oss bort.
Hun er barnebarnet ditt.
Morsomt.
Hvis alle fester setebeltene, er vi først i rekken for avgang.
Det serveres vel ikke drinker på flygningen?
Nei. Men når vi kommer tilbake, er første runde på meg.
- Klar? - Venter bare på deg.
Det er litt som før i tiden, hva?
Snakk for deg selv.
Greit.
Da drar vi hjem.
Annenpilot.
- Ser du radarsiktet foran deg? - Ja.
Når det blinker, har enheten lokket en titan
som vil åpne revnen, og det er hjemveien vår.
Men hvordan letter vi?
Hold deg fast. Du vet det når du kjenner det.
Rop når den når 3000 fot.
Da slår jeg av enheten. Titanens retrett vil dra oss med.
Lee, hva er det? Hva ser du?
Pokker. Vi lokket en titan som var her alt.
Hold dere fast!
Noe kommer gjennom revnen. På 7000 fot.
5000 fot.
- Kom igjen. Kom igjen! - 4000.
Shaw! Hva skal vi gjøre?
Tiden går fra oss, og vi får ikke en ny sjanse.
Herregud.
Det beveger seg bort fra oss.
Pokker.
- Hva er det du gjør? - Jobben min.
- Hva er det du gjør? - Kom tilbake!
Stopp! Lee!
Nei! Hva er det du gjør?
Kan ingenting være enkelt?
Lee, kom tilbake!
Nei, nei, nei. Vi mister det.
Lee!
- Lee! - Nei!
Lee!
Lee! Løp! Lee!
Lee, hold hånden min!
Jeg har deg! Ikke slipp!
- Nei! - Kom tilbake!
- Nei, Lee! Jeg har deg! - Det er for tungt!
- Det går bra, Kei. - Nei, Jeg slipper ikke!
Takk...
- Nei. - ...for alt.
Ikke...
Nei! Lee! Lee!
Lee!
Nei!
Kei, se på meg. Spenn deg fast!
Hvor er vi?
Hva slags sted er dette?
Hvem er du?
Cate!
Cate.
Velkommen tilbake.
- Gjorde du alt dette? - Jeg? Nei.
Jeg skjønner ikke mye av det.
Heldigvis hadde noen gjort mye av utregningen.
Pappa.
Mamma?
Så stor du er.
Jeg er så lei for det.
Kentaro,
hils på bestemoren vår.
Dette er broren min.
Hater å avbryte, men vi vil ha dere til medisinsk sjekk og debrifing.
Denne veien.
Brenda, hva gjør du her?
Noen måtte betale for alt dette.
Jobber du sammen med henne nå?
Det er komplisert.
Mye har forandret seg på to år.
To år?
Skal vi dra?
Kom igjen. Vi må dra.
Hva i helvete foregår?
Bare alt jeg har lovet deg.
Kom igjen.
FORSKNINGSSTASJON
Tekst: Evy Hvidsten